ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

29 червня 2026 року   Справа № 918/231/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 
на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.04.2026 
(ухвалене о 13:38 год. у м. Рівному, повний текст складено 13.04.2026)
у справі № 918/231/26 (суддя Політика Н.А.)
за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області 
до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 
про стягнення коштів у сумі 27 556 грн 67 коп. 

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення 27 556 грн 67 коп. різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2023 на автомобільній дорозі М-06 Київ–Чоп сталася ДТП за участю автомобіля "Opel Vivaro" (котрий застрахований у відповідача), внаслідок якої було пошкоджено металеве бар`єрне огородження.
Після ДТП Служба автомобільних доріг у Рівненській області (в подальшому перейменована на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області) повідомила страховика про настання страхового випадку та здійснила ремонт пошкодженого огородження.
За твердженням позивача, витрати на відновлювальні роботи склали 126 195 грн 11 коп., однак страховиком було виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 95 438 грн 44 коп., що не покрило повністю завдані збитки.
У зв`язку з цим позивач вважає, що з урахуванням франшизи у розмірі 3 200 грн невідшкодованою залишилася сума 27 556 грн 67 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Господарський суд Рівненської області рішенням від 06.04.2026 у справі № 918/231/26 позов задовольнив. Стягнув з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області 27 556 грн 67 коп. різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням та 2 662 грн 40 коп. витрат по оплаті судового збору.
При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок ДТП, яка сталася 25.02.2023 за участю автомобіля "Opel Vivaro", було пошкоджено дорожнє огородження.
Суд встановив, що фактична вартість відновлення огородження склала 126 195 грн 11 коп., тоді як страховик виплатив лише 95 438 грн 44 коп. страхового відшкодування.
З урахуванням франшизи невідшкодованою залишилася сума 27 556 грн 67 коп.
Оскільки факт заподіяння шкоди та розмір понесених збитків підтверджені матеріалами справи, а доказів відшкодування зазначеної різниці відповідач не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольнив позов про стягнення 27 556 грн 67 коп.
Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 11, 15, 16, 22, 1166, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), ст. ст. 1, 22, 31, 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 3, 7, 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Рівненської області від 06.04.2026 у справі № 918/231/26 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована таким.
Суд першої інстанції не взяв до уваги норми ст. 31.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за якими розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.
Оскільки позивачем не надано звіту/висновку виконаного оцінювачем/експертом, яким в цьому випадку має підтверджуватися розмір заявленої шкоди, то виплата страхового відшкодування мала здійснюватися у розмірі шкоди, оціненої страховиком, згідно Звіту № 34798 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна – відбійник дорожній металевий ТОВ "Експертної компанії "Фаворит- Ассистанс".
Для цілей визначення розміру страхового відшкодування розраховується розмір майнового збитку, тобто вартість витрат на відновлення з урахуванням зносу, що й було виконано у Звіті №34798 ТОВ "Експертної компанії "Фаворит- Ассистанс".
При цьому, згідно п.п. 51-54, п.56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" дозволяється використання вихідних даних, наданих замовником. Згідно Звіту № 34798 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна – відбійник дорожній металевий ТОВ "Експертної компанії "Фаворит-Ассистанс" вартість матеріального збитку, що виник внаслідок наїзду КТЗ на відбійник дорожній металевий, склала 98 638 грн 44 коп. з ПДВ .
Відповідно до ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Згідно полісу страхування № ЕР-213408587 розмір франшизи становив 3 200 грн, тому розмір страхового відшкодування склав - 95 438 грн 44 коп. (98 638 44 коп. – 3 200 грн), що й було сплачено позивачу шляхом перерахування 78 998 грн 70 коп.. та 16 439 грн 74 коп., чого позивач не заперечує.
Такий розмір страхового відшкодування був визначений у встановленому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку, тому підстави для доплати відсутні.
На страховика не може покладатися відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки це є обов`язком особи , яка застрахувала свою цивільну відповідальність.
За наведеного відповідач не погоджується з оскарженим рішенням Господарського суду Рівненської області та вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив, у якому Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області не погоджується із доводами апеляційної скарги, з таких підстав.
Звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.
Підтвердженням понесених реальних збитків за проведення ремонтних робіт по відновленню бар`єрного огородження в розмірі 126 195 грн 11 коп. є Акт приймання виконаних будівельних робіт №36/1 від 08.05.2023 та платіжне доручення №168 від 08.05.2023 про здійснення оплати таких робіт.
Звертаючись до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із заявою про виплату страхового відшкодування, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області просила відшкодувати кошти (фактичні витрати) за уже проведений ремонт бар`єрного огородження, а не кошти для проведення можливого відновлювального ремонту.
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області має право на відшкодування дійсно понесених нею витрат, без застосування коефіцієнта фізичного зносу, оскільки такі витрати пов`язані саме з відновленням пошкодженого майна до стану, що існував до пошкоджень і такі витрати є обґрунтованими, пов`язаними з отриманими внаслідок ДТП пошкодженнями.
Оскільки розмір завданої Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області майнової шкоди внаслідок ДТП, не перевищує розміру страхового ліміту, підлягає до виплати страховиком різниця між фактичним (реальним) розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням, оскільки саме страховик, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на випадок деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
За наведеного просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", а рішення Господарського суду Рівненської області від 06.04.2026 у справі №918/231/26 залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що Рівненський районний суд Рівненської області постановою від 21.03.2023 у справі № 570/1215/23 ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.
Вказаним судовим рішенням встановлено, що:
"25.02.2023 о 13 год. 00 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 332 км, поблизу смт. Квасилів, Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду, а саме дорожнє огородження (металевий відбійник), в результаті чого транспортний засіб та металевий відбійник (протяжністю 26 м) отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б; 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.".
Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з полісом № ЕР-213408587 страховиком є Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" зі страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, - 160 000 грн (а. с. 59).
Служба автомобільних доріг у Рівненській області 07.03.2023 звернулася до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 25.02.2023 на а/д М-06 Київ-Чоп, км 332+785 м, за участі забезпеченого в Приватному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" за полісом № ЕР-213408587 транспортного засобу "Opel Vivaro" з номерним знаком НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 (а. с. 29-30).
Відповідно до наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 № Н-131, перейменовано Службу автомобільних доріг у Рівненській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (а. с. 28).
10.05.2023, на підставі Договору № 34 від 19.12.2022, укладеного між Службою автомобільних доріг у Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада", відповідно до платіжної інструкції № 168 від 08.05.2023 здійснено оплату товариству у розмірі 126 195 грн 11 коп. (а. с. 16-27, 35).
Відновлення пошкодженого металевого огородження внаслідок ДТП, скоєного ОСОБА_1 , проводилось Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Автострада", що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2023 року від 08.05.2023 № 36/1. Роботи виконані за актом на загальну суму 126 195 грн 11 коп. (а. с. 32-34).
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області звернулася до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з листом № 12/1244 від 06.07.2023, відповідно до якого службою надіслано заяву про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.02.2023 на а/д М-06 Київ-Чоп, км 332+785 м, за участі забезпеченого в Приватному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" за полісом № ЕР-213408587 транспортного засобу "Opel Vivaro" з номерним знаком НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 (а. с. 36).
Відповідно до платіжної інструкції від 13.07.2023 № ЗР057801 Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" перераховано Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області 78 998 грн 70 коп. із призначенням "відш. зг. стр. акту № 230000720148 від 13.07.2023, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, ЄДРПОУ без ПДВ" (а. с. 37).
Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області пред`явлено Приватному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" вимогу від 20.10.2023 № 12/2103 про відшкодування різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 43 996 грн 41 коп. (а. с. 38-39).
Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" листом від 02.11.2023 № 230000720148-3 повідомило Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області про те, що вартість матеріального збитку відповідно до Звіту № 34798 становить - 98 638,44 з ПДВ. Розмір франшизи згідно Полісу № ЕР-213408587 складає 3 200 грн. Попередньо виплачена сума страхового випадку становить 78 998 грн 70 коп. Належна сума доплати страхового відшкодування становить 16 439 грн 74 коп. (т. 1, а. с. 41).
Позивач вказує, що 02.11.2023 Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 16 439 грн 74 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 3Р095584 від 02.11.2023.
Продовжує, що сума сплаченої страхової виплати є недостатньою для повного відшкодування, шкоди, а саме різниця між завданою майновою шкодою Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області та страховою виплатою з урахуванням суми франшизи встановленої полісом № ЕР-213408587 становить 27 556 грн 67 коп. 
За таких обставин, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги такі положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків віднесено завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Колегія суддів зауважує, що спір в цій справі фактично виник щодо розміру майнової шкоди, завданої позивачу пошкодженням дорожнього огородження, в результаті ДТП з вини водія транспортного засобу, застрахованого у відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
За змістом ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 вказаного Закону).
Згідно з абз. 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст.28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Згідно із приписами ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (абз. 1 та 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
В силу приписів ст. 22, ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.
Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, що користується транспортним засобом Opel Vivaro з номерним знаком НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача, то особою відповідальною за завдані в цьому випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.
На підтвердження меншого розміру збитків, завданих позивачу в результаті ДТП, відповідач долучив до матеріалів господарської справи Звіт № 34798 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків пошкодженого майна - відбійник дорожній металевий, відповідно до котрого вартість збитку, нанесеного через пошкодження майна, що розташоване за адресою: Рівненська обл., а/д М-06 Київ-Чоп км 310 + 000 – км 346 + 975 – 98 638 грн 44 коп. (а. с. 60-71).
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав (надалі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (надалі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Згідно ч. 1 та абз. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Частиною 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
При цьому звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.
В той же час, із наявних у справі доказів вбачається, що розмір понесених реальних збитків за проведення ремонтних робіт по відновленню пошкодженого майна позивача становить 126 195 грн 11 коп. Такими доказами є Акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2023 року від 08.05.2023 № 36/1 та платіжна інструкція №168 від 05.05.2023 про здійснення оплати таких робіт (а. с. 32-35).
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи, що зібраними у справі доказами підтверджується факт заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля Opel Vivaro з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і розмір фактично завданої шкоди (документально підтвердженої належними доказами) не перевищує ліміт відповідальності страховика - ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (таких обставин суд не встановив), місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 27 556 грн 67 грн. (з врахуванням виключення суми франшизи в розмірі 3 200 грн).
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом звіту не заслуговують на увагу, оскільки позивач просив стягнути вартість вже проведеного за власні кошти ремонту, а не кошти для проведення відновлювального ремонту і таке право позивача захищене відповідно нормами чинного законодавства (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.11.2020 у справі № 753/10416/17.
Отже, аргументи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржник був почутим і йому надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження тому, відсутні правові підстави для її задоволення.
З урахуванням викладеного в сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Рівненської області від 06.04.2026 у справі № 918/231/26 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"- без задоволення.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 06.04.2026 у справі № 918/231/26 - без змін.
2. Справу № 918/231/26 надіслати Господарському суду Рівненської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий суддя Петухов М.Г. 

Суддя   Гудак А.В. 

Суддя   Мельник О.В.