Овруцький районний суд Житомирської області    

Справа № 286/899/26
П О С ТА Н О В А

07 травня 2026 року м. Овруч
Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця, полковника ЗСУ, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 614422 від 14.03.2026 року, 14 березня 2026 року о 01 годині 28 хвилин, по вул.Т.Шевченка в м.Овруч Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував належним йому автомобілем марки «Honda CR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, почервонінням обличчя. На закону вимогу пройти медичне освідування на причетність до вживання алкогольних напоїв на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного порушення не визнав, подав письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, яке мотивоване наступним.
1. Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормою статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
14.03.2026 року орієнтовно в проміжку між 01 год. 10 хв. та 01 год. 15 хв. він проїжджав блокпост в м.Овруч, що розташований на перехресті вулиць Тараса Шевченка та М.Ващука і здійснював вимушені маневри з метою об`їзду оборонних конструкцій, після чого був безпідставно зупинений працівниками поліції.
Згідно зі частиною 3 статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та на вимогу громадянина - пред`явити службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з інформацією, не випускаючи його з рук. Порушуючи вимоги даної норми, працівники поліції не виконали своє зобов`язання та не назвали своє прізвище, посаду та звання. Доказом цієї обставини є відсутність відповідної інформації на відео.
На його законну вимогу відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» повідомити про причину зупинки та надати відповідні докази, працівники поліції жодним чином не відреагували.
Надані представниками поліції відео докази не містять інформації, щодо повідомлення йому підстав зупинки та надання відповідних доказів про наявність підстав зупинки передбачених статтею 35 Закону України «Про національну поліцію», що є додатковим доказом незаконних дій представників поліції.
Після порушень зі сторони поліцейських норм закону, він пояснив їм, що їхні дії є незаконними та наступні дії з їхньої сторони залишаються без уваги з його сторони.
У своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.
Таким чином, здійснивши безпідставну зупинку та порушивши вимоги статей 18, 35 Закону України «Про національну поліцію» працівники поліції вчинили незаконні дії, результатом чого є визнання зібраних доказів недійсними.
2. Дослідивши відео матеріал - файл 2026-03-16 at 08.05.49, розмір файлу 26960 КБ, дата створення 14.03.2026 року, можливо зробити висновок про те, що автомобіль яким він рухався було зупинено об 01 год. 16 хв.
Після ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614425, дата складання протоколу 14.03.2026, 1:55:43, йому стало відомо, що інспектор відділу поліції № (м. Овруч) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції Креденець Олександр Олегович в розділі 7 протоколу, що має назву «місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» зазначив, що в м. Овруч, по вулиці Тараса Шевченка водій керував автомобілем Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, почервонілим обличчям. На законну вимогу пройти медичне освідування на причетність до вживання алкогольних напоїв на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовився чим порушив п 2.5. ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.
Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Стаття 251 КУпАП зобов`язує уповноважені органи збирати докази, а не будувати обвинувачення на припущеннях. Відсутність доказів дорівнює відсутності складу правопорушення.
Наведена норма передбачає покладення на суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 660/575/16-3 від 31.01.2018 року.
З урахуванням вищевикладеного можливо зробити висновок, що автомобіль Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до відео матеріалу - файл 2026-03-16 at 08.05.49, розмір файлу 26960 КБ, дата створення 14.03.2026 року було зупинено об 01 год. 16 хв. та в подальшому він не рухався і як наслідок він не міг рухатись 14.03.2026 року близько 01 год. 28 хв., що також підтверджується відео матеріалами - файл export-2orx8, 536468КБ та файл export-nh78b 570224КБ, дата створення 14.03.2026 на яких чітко видно, що автомобіль Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 з 01 год. 16 хв. по час закінчення відеофіксації - 01 год.41 хв. не рухався. Таким чином, протокольна інформація про те, що автомобіль Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 14.03.2026 року близько 01 год. 28 хв. був керованим є припущенням та не може бути належним та достовірним доказом по даній справі а сам протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.
3. Відповідно до розділу 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614425, дата складання протоколу 14.03.2026,1:55:43, що має назву «Технічний запис відеозапису», технічним засобом відеозапису є - 852790. Відповідно до адміністративних матеріалів це можливо може бути відео з портативного відеореєстратора поліцейського марки MOTOROLA VB400, серійний номер 852790, однак з незрозумілих причин це не вказано в протоколі.
Розділ про технічні засоби фіксації (відеозапис) у протоколі про адміністративне правопорушення згідно ст.256 КУпАП має бути заповнений чітко та детально, щоб відеозапис був визнаний належним доказом у суді. Верховний Суд неодноразово вказував, що відсутність даних про технічний засіб робить відеозапис недопустимим доказом.
Проаналізувавши відео з портативного відеореєстратора поліцейського марки MOTOROLA VB400, серійний номер 852790 можливо зробити висновок, що транспортний засіб, який на ньому зафіксований, є не керований, не зрушував з місця та не має жодного руху. Також на відео відсутні інформація про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та огляду за допомогою спеціальних засобів.
В постанові від 20.02.19 року у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.
Верховний Суд України (ВС) у своїй практиці (зокрема, по справах за ст.130 КУпАП — керування у стані сп`яніння) послідовно дотримується позиції, що відсутність на відеозаписі факту керування транспортним засобом (руху авто) є підставою для закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, можливо зробити наступні висновки про те що:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614425, дата складання протоколу 14.03.2026, 1:55:43 має неповну інформацію в частині визначення технічного засобу відеофіксації, внаслідок чого він є недопустимим доказом;
- на відео відсутня інформація про відмову від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння та огляду на стан сп`яніння;
- відеофіксація на портативних відеореєстраторах поліцейських - MOTOROLA VB400, серійний номер 852790 та MOTOROLA VB400, серійний номер 857769, які долучені до протоколу, як докази фіксації порушення, не мають інформації про те, що транспортний засіб, який зафіксований за допомого даних пристроїв, був приведений в рух, зрушував з місця та, як наслідок переміщувався в просторі. Наслідком чого є закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
4. Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 
Положення статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Відеофіксація, яка здійснюється поліцейськими, може бути одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до пункту 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція фіксації), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
У відповідності до пункту 5 розділу II вказаної Інструкції фіксації, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Проаналізувавши відеозйомку, що розпочалась відповідно до інформації відео реєстратора марки 70mai Smart Dash Cam Pro серійний номер D05D9C36210 (файл 2026-03-16 at 08.05.49, розмір файлу 26960 КБ, дата створення 14.03.2026) можливо зробити висновок, що відеозйомка розпочалась 14.03.2026 року об 01 год. 15 хв. та відповідно до відео з портативного відеореєстратора поліцейського марки MOTOROLA VB400, серійний номер 852790 закінчилась (файл export-nh78b 570224КБ, дата створення 14.03.2026) 14.03.2026 року об 01 год. 41 хв.. Однак в проміжку часу між з 01 год. 18 хв. до 01 год. 29 хв. в загальному 11 хвилин часу відсутня відеозйомка фіксування правопорушення, що позбавляє можливості встановити всю подію ймовірного правопорушення.
З урахуванням викладеного можливо зробити висновок про те, що відеоматеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами, оскільки не відображають всю подію правопорушення.
5. Згідно з п. 3,4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (надалі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Частиною 2 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Звертає увагу суду на те, що відповідно до відеоматеріалів та фактичних обставин справи представники поліції жодної підстави (ознаки) алкогольного сп`яніння як то запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці не виявили та не встановили з використанням спеціальних технічних засобів або в присутності двох свідків. Поліцейські не намагались встановити ознаки алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.
Стаття 251 КУпАП зобов`язує уповноважені органи збирати докази, а не будувати обвинувачення на припущеннях. Відсутність доказів дорівнює відсутності складу правопорушення.
Наведена норма передбачає покладення на суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 660/575/16-3 від 31.01.2018 року.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 та 6 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.
Порушуючи вимоги статті 266 КУпАП посадова особа органів поліції не відсторонювала його від керування транспортним засобом так як уповноважена особа для керування транспортним засобом визначена не була, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на медичне обстеження на стан сп`яніння на місці зупинки не оформлено та не надано, що підтверджується відповідними відео матеріалами та фактично є запереченням працівниками органів поліції своєї підозри у його стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Він є діючим офіцером Збройних сил України та постійно виконує бойові розпорядження з будівництва фортифікаційних споруд та мінування визначених територій у зв`язку з чим має постійну необхідність у використанні автомобіля.
Зважаючи на незаконні дії поліцейських, вищевказані недоліки в даному адміністративному матеріалі та як наслідок на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення - відмови особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, почервонілим обличчям, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне. 
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (розділ Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП») у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 6828979 від 14.03.2026 року, копія якої додана до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_2 пересік суцільну лінію дорожньої розмітки п.34.1. ПДР України. 
Пункт 34.1 Правил дорожнього руху (ПДР) визначає горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія). Вона застосовується для поділу транспортних потоків протилежних напрямків, позначення меж смуг руху на дорогах та окреслення ділянок, в`їзд на які суворо заборонено. Лінію 1.1 категорично забороняється перетинати, за винятком випадків, коли вона позначає край проїзної частини, суміжний з узбіччям, або якщо лінія використовується для об`їзду нерухомої перешкоди.
Судом встановлено, що поліцейськими здійснювався відеозапис фіксації порушення із застосуванням технічних засобів.
Оглядом диску з відеозаписами, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював вимушені маневри з метою об`їзду оборонних конструкцій, встановлених на блокпосту, відтак підстави передбачені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» для зупинки автомобіля були відсутні.
Частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Згідно зі статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.
Також оглядом диску з відеозаписами, судом не знайдено підтвердження того, що працівники поліції повідомили водію про причину зупинки транспортного засобу.
Відтак підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у поліцейських не було.
Крім того, оглядом диску з відеозаписами, судом встановлено, що запис на відеореєстраторі з поліцейського автомобіля (файл 2026-03-16 at 08.58.49) розпочався 14.03.2026 року о 01 год. 15 хв., а закінчився 14.03.2026 року о 01 год. 18 хв., записи на боді-комері поліцейських (файл export-2orx8) та (файл export-nh78b) розпочалися о 14.03.2026 року о 01 год. 29 хв. та закінчилися 14.03.2026 року о 01 год. 41 хв. Однак в період часу з 01 год. 18 хв. по 01 год. 29 хв., тобто 11 хвилин, відсутня відеозйомка фіксування правопорушення, що позбавляє суд можливості оцінити фактичні обставини справи.

Зважаючи на вказане, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення може бути встановлена виключно на підставі доказів.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначене в сукупності, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 33-35, 130 ч.1, 221, 247 п.1, 248, 249, 268, 278, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя:	  	В.  І.  Вачко