Справа № 562/3813/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
"05" травня 2026 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,
секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,
учасники справи: позивач в режимі ВКЗ Балюк С.В.,
відповідач ОСОБА_1 ,
представник відповідача-адвокат Барилюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -
в с т а н о в и в:

У поданій в системі «Електронний суд» заяві позивач ОСОБА_2 просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2021 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення судового рішення у нього відбулися істотні зміни в його сімейному та матеріальному стані, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася ще одна дитина ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_5 перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною і не має власного доходу, у зв`язку з чим значно зросли витрати на сім`ю, яку утримує власним коштом. Також він надає допомогу батьку, який має інвалідність 2 групи та потребує постійного догляду та матеріальної допомоги. За вказаних обставин загальне фінансове навантаження на нього суттєво збільшилося, так як його дохід залишається стабільним, без підвищення.
У відзиві на позов відповідач просить в задоволені позову відмовити, мотивуючи тим, що доказів того, що дохід позивача не збільшується та є стабільним він не надав, проте розмір щомісячних аліментів, які стягуються з 2021 року та збільшуються, свідчить про збільшення доходу ОСОБА_2 . У період після стягнення аліментів позивач значно покращив свій матеріальний стан. Перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_5 придбав будинок загальною площею 147 м.кв. в с.Крюківщина Київської області та автомобіль марки «Volkswagen Golf» 2017 року випуску, отримав в дар земельну ділянку площею 0,08га. Доказів перебування дружини позивача в декретній відпустці та відсутності у неї доходу позивач не надав, а сам факт інвалідності батька не свідчить, що він перебуває на утриманні позивача. Крім того, факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився та зазначив, що серед наведених в позові факторів зміни його матеріального становища існує також наявність кредитних зобов`язань, які впливають на його щомісячний бюджет. Саме за рахунок кредитних коштів був збудований житловий будинок, який є єдиним житлом для його нової сім`ї з немовлям, та які витрачені на забезпечення нормальних житлових умов. Підвищення розміру виплачених ним щомісячних аліментів пов`язаний з отриманням разових премій, свої доходи не приховує, а автомобіль придбаний за спільні з дружиною кошти. 
Відповідач у запереченнях на відповідь позивача з наведеними ним аргументами не погодилася мотивуючи, зокрема, тим, що позивач приховав свою роботу в ТОВ «БАСФ Т.О.В.» за період з січня по грудень 2025 року та отримував дохід, з якого аліменти не стягувались, а кредитні зобов`язання позивача існували на час стягнення з нього аліментів та не можуть розцінюватися як зміна його матеріального становища.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та просить в задоволені позову відмовити. 
Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов`язку.
Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно положень ст.18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2021 року в справі №562/1362/21 з позивача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 , яка змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 », аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Положення частини 1 ст.192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.
Згідно з правовою позицією, неодноразово висловленою як Верховним Судом України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, так і постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Установлено, що 25 листопада 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про зміну сімейного стану позивача.
З довідки №422 від 10 листопада 2025 року вбачається, що ОСОБА_5 працює в АТ «Фармак» бухгалтером та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
Указані обставини перебування на утриманні позивача ще однієї дитини на думку суду не є достатньою підставою для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, оскільки вказаний факт не доводить зміни його матеріального стану та не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів.
За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_5 за період з липня по грудень 2025 року, окрім страхових та соціальних виплат, отримувала заробітну плату та дарунки від АТ «Фармак».
Позивач за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня по грудень 2025 року отримував дохід в ТОВ «БАСФ Т.О.В.», ТОВ «Промоушн АУТСОР Синг» та страхові виплати з ПрАТ «Універсальна», загальний розмір якого становить 978882,85 грн., а середньомісячний – 81573,52 грн.
Після ухвалення судом рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів та до укладення шлюбу з ОСОБА_5 позивач 02 липня 2022 року придбав автомобіль марки «Volkswagen Golf» 2017 року випуску, а також 21 березня 2024 року набув у власність житловий будинок садибного типу загальною площею 147 м.кв. в с.Крюківщина Київської області.
А тому суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не доведено погіршення його матеріального становища, а наявність зобов`язань за кредитним договором №2036455997від 19 травня 2021 року, які виникли до ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, та №3752-0143 від 16 жовтня 2024 року в сукупності з дослідженими доказами не можуть розцінюватися як зміна такого становища та лише підтверджують спроможність позивача нести додаткові витрати на сплату процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 від 11 червня 2025 року батько позивача ОСОБА_8 є пенсіонером по інвалідності 2 групи загального захворювання та має право на отримування пенсійних виплат, відомості про розмір яких матеріали справи не містять та доказів його перебування на утриманні ОСОБА_2 суду не надано.
А відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому в задоволені позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.258-273, 351 – 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Текст повного рішення виготовлено 08 травня 2026 року.

Суддя: