Справа № 174/1751/25
п/с 2-о/174/7/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року                         м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Ілюшик І.А.,
присяжних – Пітлік О.В., Копильченко О.В.,
за участю: секретаря – Троцько О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України,- 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду вказуючи, що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі свого боку матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В січні 2024 року заявником були отримано сповіщення сім`ї № 223 від 10.01.2024 зі змісту якого вбачається, що старший солдат ОСОБА_2 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну і її свободу і незалежність, зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 , поблизу н.п. Авдіївка, Донецької області. 
Будь-яких інших відомостей щодо його сина надано не було, у зв`язку з цим просив оголосити ОСОБА_2 померлим під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, участю у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в умовах воєнного стану.
Ухвалою Вільногрського міського суду Дніпропетровської області від 02.01.2026 відкрито провадження за заявою  ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України. Даною ухвалою витребувано додаткову інформацію з Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Також, 02.01.2026 судом направлено запити на надання додаткової інформації щодо ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 та Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Представник Міністерства оборони України 01.02.2026 та 02.02.2026 направила пояснення та додаткові пояснення в яких вказала про необхідність визначити під час судового розгляду чи сплив шестимісячний строк, визначений ч. 2 ст. 46 ЦК України, після якого особа може бути оголошена померлою. 
16.02.2026 представник заявника  ОСОБА_1 адвокат Точилін М.В. подав клопотання про надання додаткових доказів.
Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились, представник подав клопотання про розгляд заяви за їх відсутності.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності.
Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.
Так, судом встановлено, що факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  НОМЕР_2 , відповідно до якого, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 12).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла  ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).
Зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 з 03.03.2022, підтверджується копією Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2022 № 64 (а.с. 14).
Відповідно до копії сповіщення № 223 від 10.01.2024, старший солдат ОСОБА_2 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 03.01.2024, поблизу н.п. Авдіївка, Донецької області. З рапорта командира мотопіхотного батальону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 від 05.01.2024 вбачається, що під час ракетного удару зникли безвісті військовослужбовці, зокрема  ОСОБА_2 . Службове розслідування призначено, що підтверджується копією Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) Про призначення службового розслідування від 08.01.2024 № 207 (а.с. 15-17).
Копією Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування від 11.02.2024 № 532; поясненнями військовослужбовців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується зникнення безвісті з 03.01.2024  ОСОБА_2  під час бойових дій (а.с. 18-29).
12.01.2024 ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження № 12024041150000013 за фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується копією Витягу з ЄРДР від 12.01.2024 (а.с. 30).
Згідно копії Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих за особливих обставин № 20250922-3732 від 22.09.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу особи, зниклої за особливих обставин: 30.03.2024 (а.с. 31, 32).
Згідно копії Виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави- агресора № 08-11/41334 від 19.11.2025, інформація про перебування у полоні держави-агресора ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня (а.с. 33). 
З відповіді на адвокатський запит від 10.02.2026 за вих. № 2474/301-2026 вбачається кримінальне провадження № 12024041150000013 від 12.01.2024 триває (а.с. 97).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У ч. 1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв’язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв’язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 ЗУ «Про оборону України»).
Бойові дії це форма застосування з’єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв’язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв’язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81, 85).
Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв’язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об’єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).
Як вбачається з матеріалів справи, старший солдат ОСОБА_2 зник безвісти 03.01.2024 р., поблизу н.п. Авдіївка, Донецької області.
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, який є чинним, станом на час розгляду справи, активні бойові дії на території Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області велись з 24.02.2022 по 28.02.2024, а з 29.02.2024 вказана територіальна громада належить до територій, які тимчасово окуповані російською федерацією території України.
Таким чином оскільки активні бойові дії на території Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області припинилися 28.02.2024, тому відлік шестимісячного строку для оголошення судом  ОСОБА_2 померлим необхідно проводити з вказаної дати та заяву подано до суду без порушення ч. 2 ст. 46 ЦК України.
Надаючи оцінку зібраним доказам у справі, суд зазначає, що заявник обґрунтовуючи вимоги заяви, посилався на результати службового розслідування, викладені у витягу з наказу  № 532 від 11.02.2024, яким було затверджено результати службового розслідування, в ході якого було встановлено, що 03.01.2024 об 11:20 год відбувся ракетний удар по позиції операторів дронів розвідувального взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , в результаті чого зруйновано під`їзд, що призвело до обвалу, під час якого старший солдат ОСОБА_2 зник безвісти. Показання очевидців події підтверджують вказані обставини та безрезультатність пошукових дій. Крім того, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, оскільки вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Від оголошення особи померлою залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника, який є батьком загиблого військовослужбовця.
Враховуючи вищевикладене, вивчивши заяву та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що заява про оголошення особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Також, суд зауважує, що згідно зі ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд, за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. 83, 259, 261, 293, 294, 306 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву  ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, участю у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в умовах воєнного стану.
Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , а місцем смерті вважати місто Авдіївка, Покровського району, Донецької області.
Судові витрати у справі віднести на рахунок заявника.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексуУкраїни про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд, за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя                                                       І.А. Ілюшик 
Присяжні:                                         О.В. Пітлік 
О.В. Копильченко