Справа №601/397/26 
Провадження № 2/601/453/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року м. Кременець Кременецький районний суд Тернопільської області в складі 
головуючого Мочальської В.М.,
з участю секретаря судового засідання Домінської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -
УСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6123481400:01:001:1078 площею 0,7945 га, розташовану у с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області та зобов`язати державного реєстратора внести відомості про право власності на земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з визначенням строків виконання такого зобов`язання.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що у 2015 році вона уклала договір оренди землі з приватно-фермерським господарством «Віра» на 10 років. Вкінці 2025 року кошти за оренду землі їй не надійшли у зв`язку з тим, що новий договір не укладено, оскільки у публічній кадастровій карті відсутня інформація про власника земельної ділянки кадастровий номер 6123481400:01:001:1078. 17.12.2025 державним реєстратором їй відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності її та її сестри ОСОБА_2 . 
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №42273761 від 14.08.2015 ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки площею 1,59 га з кадастровим номером 6123481400:01:001:0509 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2010, виданого державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Остапчуком В.П., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: в частині її дочка ОСОБА_1 ; в частині її дочка ОСОБА_2 . Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,59 га, кадастровий номер 6123481400:01:001:0509.
Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 № 82453507 від 17.12.2025 заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав залишено без руху, оскільки у поданих заявником документах відсутній документ, що підтверджує згоду співвласників земельної ділянки на її поділ. Також відсутні відомості про співвласника чи спадкоємця вище вказаної земельної ділянки.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачкою та її сестрою ОСОБА_2 існує спір щодо користування земельною ділянкою, яка належить їм на праві спільної часткової власності.
Згідно ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Отже, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
З огляду на зазначене, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Будь-яких клопотань зі сторони позивачки про заміну неналежного відповідача суду не подано, більше того, за заявою позивачки остання просить розглядати справу із вимогами саме до Кременецької міської ради за її відсутності на підставі наданих доказів.
Враховуючи вищенаведене, позицію позивачки щодо складу осіб, які мають брати участь у справі, відсутність клопотань про заміну неналежного відповідача, позовні вимоги до Кременецької міської ради не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 51, 263- 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кременецької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Учасники справи.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , РОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: Кременецька міська рада, ЄДРПОУ: 04058338, місце знаходження: вул. Шевченка, 67, м. Кременець, Тернопільська область, 47003. 
Повний текст рішення складено 30.06.2026.
Головуючий