Справа № 522/5663/26
Провадження № 3/522/2574/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2026 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із Головного управління ДПС в Одеській області, стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Амбра Грейн» про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

УСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 18/15-32-07-04-13 від 30.03.2026, головний бухгалтер ТОВ «Амбра Грейн»,  ОСОБА_1 порушила абзац б) п.200.4 ст.200, абз. в) пункту п.200.14 ст.200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) та Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21 (із змінами і доповненнями), у зв`язку з чим виявлено відсутність права у ТОВ «АМБРА ГРЕЙН», код ЄДРПОУ 40090901 на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2026 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ) у розмірі 31 551 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 163-1 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.163-1 КУпАП за ознаками: неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення. 
Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи стосовно якої складені матеріали, яка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справу не подавала. Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя, та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови неповідомлення суду причин своєї неявки. Також, в умовах воєнного стану, суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для життя та здоров`я для вказаних осіб.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа стосовно якої складені матеріали, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд, дослідивши матеріали справи, які долучені до протоколу, прийшов до висновку, що дана справа підлягає закриттю із наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч.2 ст.163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення. 
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено протокол про адміністративне правопорушення №18/15-32-07-04-13 від 30.03.2026, акт перевірки від 30.03.2026 року, копію паспорту, ідентифікаційного коду ОСОБА_1 та довідка про прийняття на посаду головного бухгалтера ТОВ «Амбра Грейн» ОСОБА_1 та довідка про нарахування заробітної плати.
При цьому кваліфікуючою ознакою складу зазначеного адміністративного правопорушення є повторне протягом року вчинення дій, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП, після накладення на особу адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.
За положеннями КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення КУпАП, які передбачають відповідальність за дане правопорушення.
У наданому протоколі на підтвердження ознак повторності, у відомостях про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено, що ОСОБА_1 раніше було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Приморського районного суду м.Одеси по справі № 522/12720/23, однак копії вказаної постанови до матеріалів справи не долучено. 
Втім, згідно відомостей, наданих з автоматизованої системи «Д-3», за вказаним номером справи міститься постанова про адміністративне правопорушення стосовно іншої особи, що викликає сумніви у встановленні обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином у справі не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, оскільки одна з обов`язкових кваліфікуючих ознак, а саме: повторність, не знайшла свого підтвердження належними доказами.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Крім того, згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.
За відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.
За встановлених судом обставин, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, ч.2 163-1 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за ч.2 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя        Вадим КОВАЛЕНКО