Дата документу 19.06.2026 
Справа № 334/4903/26
Провадження № 3/334/1303/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
встановив:
01.04.2026 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629590, згідно якого 23.03.2026 року о 02:30 год. в районі будинку №1-Б по вулиці Руставі в місті Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 , немаючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судові засідання, призначені на 04.06.2026 та 19.06.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце їх проведення повідомлявся у встановлений законодавством спосіб. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За таких обставин, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що надані суду докази у своїй сукупності не містять достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Так, на відеозаписі, який долучений до протоколу зафіксована розмова між поліцейськими та ОСОБА_1 , в ході якої поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що вони отримали виклик від мешканців будинку по Руставі про те, що він припарковав свій автомобіль «ВАЗ 21063» у спосіб, який заважає іншим учасникам дорожнього руху заїхати у двір. При цьому у момент розмови названого автомобілю у зазначеному місці вже немає, в подальшому поліцейські роблять висновок, що ОСОБА_1 припарковав його, хоча він позбавлений права керування транспортними засобами, а тому не міг ним керувати. 
Бідь-яких інших доказів суду не надано, зокрема, відсутня фіксація моменту керування транспортним засобом, пояснення свідків, які б бачили це. У своїх поясненнях сам ОСОБА_1 лише вказує на те, що дійсно 23.03.2026 року (дата містить ознаки виправлення) він залишив свій транспортний засіб «ВАЗ 21063» в районі будинку №1-Б по вулиці Руставі в місті Запоріжжя.
Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).
Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, є співмірним із кримінальним покаранням.
Фактично усе звинувачення ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях поліцейського, який склав протокол і не містить жодного доказу на їх підтвердження.
Відповідно до норм КУпАП адміністративна відповідальність настає за умов: 1) наявності події, що передбачає адміністративну відповідальність; 2) наявність складу правопорушення, а саме: - суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення; - об`єктивної сторони правопорушення, яке характеризується наявністю дії чи бездіяльності суб`єкта правопорушення, внаслідок чого було порушено конкретну норму законодавства; - причинно-наслідкового зв`язку між подією, що передбачає адміністративну відповідальність, та її негативними наслідками, зокрема, завдання шкоди органам влади. 
Перелічені ознаки є визначальними фактором, оскільки відсутність події і складу адміністративного порушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін