РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 	справа № 580/2076/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправними дії ОСОБА_1 , які завдали шкоду державі у сумі 285502 грн 30 коп.;
стягнути з ОСОБА_1 та повернути на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 шкоду завдану державі у сумі 285502 грн 30 коп.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував вищевказану шкоду, що зумовило звернення до суду.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що позивачем не враховано докази наявності підстав для нарахування винагороди.
Так, відповідно до витягів з наказів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №72 від 17.09.2022 та №73 від 27.03.2023 старший солдат ОСОБА_2 був залучений до складу сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснював забезпечення заходів з національної безпеки та оборони України у період з 03.09.2022 по 28.02.2023. Відповідно до витягу з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №226дск та бойового донесення від 18.04.2023 старший солдат ОСОБА_2 виконував бойові завдання в період з 02.04.2023 по 07.04.2023. Відповідно до вищевказаного ОСОБА_2 забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період з 03.09.2022 по 28.02.20223 та виконував бойові завдання у період з 02.04.2023 по 07.04.2023, що було підставою для нарахування йому додаткової винагороди.
Крім того, відповідно до витягів з наказів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №87 від 11.10.2022 та №6 від 08.01.2023 старший солдат ОСОБА_3 був залучений до складу сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснював забезпечення заходів з національної безпеки та оборони України у період з 28.08.2022 по 20.11.2022.
Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує на безпідставну виплату премії ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, премії вказаним військовослужбовцям у тих сумах, які вказав позивач, не виплачувалися взагалі. Доказів такого виду виплат і у зазначених сумах матеріали справи не містять. Виплата премій військовослужбовцям не залежить від факту виконання бойових завдань.
Позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивачем в позовній заяві зазначалось, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №75 від 17 лютого 2025 року «Про призначення службового розслідування» за фактом переплати грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з психологічної підтримки персоналу – начальником відділу психологічної підтримки персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , було проведено службове розслідування, з метою уточнення обставин, причин і умов, що сприяли зазначеним порушенням, а також відшкодування завданих збитків. 
За результатами службового розслідування було встановлено відсутність доказів, щодо участі у бойових діях та заходах із національної безпеки і оборони в районах ведення бойових дій відносно старшого солдата ОСОБА_3 , помічника капелана військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 , бухгалтера військової частини НОМЕР_1 та помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної служби – начальника служби старшого лейтенанта ОСОБА_4 .
Відповідно до витягу з Директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №Д-30/ДСК від 04.05.2023 військову частину НОМЕР_1 ліквідовано та визнано її правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після розформування усі документи даної військової частини були передані на зберігання до Державного Галузевого архіву Міністерства оборони України. В ході проведення службового розслідування були направлені відповідні запити до Державного Галузевого архіву Міністерства оборони України з метою підтвердження відомостей, а саме: щодо виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими розпорядженнями (бойовими наказами), журналами бойових дій, підсумковими бойовими донесеннями тощо військової частини НОМЕР_1 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень 2023 року ОСОБА_2 №1021/7/4136 від 09.12.2024; щодо виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими розпорядженнями (бойовими наказами), журналами бойових дій, підсумковими бойовими донесеннями тощо військової частини НОМЕР_1 за серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року ОСОБА_3 №1021/7/4133 від 09.12.2024; щодо виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими розпорядженнями (бойовими наказами), журналами бойових дій, підсумковими бойовими донесеннями тощо військової частини НОМЕР_1 за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року ОСОБА_4 №1021/7/4134 від 09.12.2024.
Згідно архівної довідки 179/1/598 від 15.01.2025 на ОСОБА_2 , було встановлено, що в перевіреному журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за період з 01 серпня 2022 року по 30 квітня 2023 року міститься інформація, що підрозділи військової частини виконували бойові завдання за запитуваний період в смузі відповідальності (населені пункти Піски, Галицинівка, Водяне, Нетайлове, Первомайське, АДРЕСА_1 ). В поіменних списках особового складу, який злучався до виконання бойових завдань, зазначених у вищевказаному документі, ОСОБА_2 не значиться. В перевірених бойових розпорядженнях, бойових донесеннях командира військової частини НОМЕР_1 за запитуваний період ОСОБА_2 не значиться. 
Згідно архівної довідки 179/1/599 від 15.01.2025 року на ОСОБА_3 , було встановлено, що в перевіреному журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за період з 01 серпня по 30 листопада 2022 року міститься інформація, що підрозділи військової частини виконували завдання за запитуваний період в смузі відповідальності (населені пункти Піски, Галицинівка, Водяне, Нетайлове, Первомайське, АДРЕСА_2 ). В поіменних списках особового складу, який залучався до виконання бойових завдань, зазначених у вищевказаному документі, ОСОБА_3 не значиться. 
В перевірених бойових розпорядженнях, бойових донесеннях командира військової частини НОМЕР_1 за запитуваний період ОСОБА_3 не значиться.
Відповідно до абзацу 8 пункту 3 телеграми Міністра оборони України №248/1217 від 07.03.2022 підготовку проєктів наказів для здійснення виплати додаткових винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, покладено на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
Відповідно до пункту 3 телеграми №248/1298 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. 
Відповідно до пункту 11 телеграми №248/1298 та пункту НОМЕР_2 окремого доручення Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 визначено, що підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, покладено на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
А отже, вищезазначені вимоги керівних документів були проігноровані начальником штабу – першим заступником командира батальйону військової частини НОМЕР_1 та старшим помічником з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , які відповідальні за облік особового складу та підготовку проєктів наказу для здійснення виплати додаткової винагороди, що призвело до незаконного нарахування додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн, помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи – начальнику служби НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме: за квітень 2023 року, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях на суму 9 333 гривні 34 копійки та за травень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях на суму 9 032 гривні 25 копійок. Всього було незаконно виплачено коштів ОСОБА_4 на загальну суму 18 365 гривень 59 копійок (з яких відшкодовано 5 247 гривень 31 копійка). ОСОБА_3 в період з вересня 2022 року по листопад 2022 року – 147 210, 76 гривень. Бухгалтеру (2 категорії) ОСОБА_2 з вересня 2022 року по січень 2023 року, та за квітень 2023 року – 459 726, 88 гривень
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.
В результаті проведення внутрішнього аудиту за період діяльності з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2023 року, відповідно до зведеного плану діяльності внутрішнього аудиту ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено, що в порушення вимог пункту 1 Постанови №168, п. 3 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, п.2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 № 260, безпідставно виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100,0 тис. грн за час, коли військовослужбовці не виконували бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими розпорядженнями (бойовими наказами).
Аудитом встановлено факти переплат додаткової винагороди у в/ч НОМЕР_1 на загальну суму 3 814,84 тис. грн, зайво перерахований податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 686,67 тис. грн та єдиний соціальний внесок на загальну суму 839,26 тис. гривень. Всього допущено незаконних витрат коштів на загальну суму 5 340,77 тис. гривень.
Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №75 від 17 лютого 2025 року «Про призначення службового розслідування» за фактом переплати грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з психологічної підтримки персоналу – начальником відділу психологічної підтримки персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , проведено службове розслідування, з метою уточнення обставин, причин і умов, що сприяли зазначеним порушенням, а також відшкодування завданих збитків. 
За результатами службового розслідування було встановлено відсутність доказів, щодо участі у бойових діях та заходах із національної безпеки і оборони в районах ведення бойових дій відносно старшого солдата ОСОБА_3 , помічника капелана військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 , бухгалтера військової частини НОМЕР_1 та помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної служби – начальника служби старшого лейтенанта ОСОБА_4 . 
Під час розслідування встановлено, що з 29.08.2022 до 30.07.2023 обов`язки старшого помічника з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 виконував старший лейтенант ОСОБА_1 . 
Також встановлено, що з 19.04.2022 по 08.11.2022 обов`язки начальника штабу – першого заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 виконував майор ОСОБА_6 . З 09.11.2022 по 20.01.2023 тимчасово виконував обов`язки, а з 21.01.2023 по 01.02.2023 перебував на посаді начальника штабу – першого заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_7 . З 02.02.2023 по 23.03.2023 року тимчасово виконував обов`язки, а з 24.03.2023 по 30.07.2023 перебував на посаді начальника штабу – першого заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_8 .
Вимоги керівних документів були проігноровані начальником штабу – першим заступником командира батальйону військової частини НОМЕР_1 та старшим помічником з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 які відповідальні за облік особового складу та підготовку проектів наказу для здійснення виплати додаткової винагороди.
Вказані вище дії призвели до переплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за час, коли військовослужбовці не виконували бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовим розпорядженнями (бойовими наказами) помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи – начальнику служби НОМЕР_1 ОСОБА_4 було незаконно нараховано премію в розмірі 100 000 грн., а саме за квітень 2023 року, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях на суму 9 333 гривні 34 копійки та за травень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях на суму 9 032 гривні 25 копійок. 
Всього виплачено коштів ОСОБА_4 на загальну суму 18 365 гривень 59 копійок (з яких відшкодовано 5 247 гривень 31 копійка).
ОСОБА_3 в період з вересня 2022 року по листопад 2022 року – 147210,76 гривень. 
Бухгалтеру (2 категорії) ОСОБА_2 з вересня 2022 року по січень 2023 року, та за квітень 2023 року – 459 726, 88 гривень. 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.12.2025 №562 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог: ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»; ст. 16, ст. 68 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»; абзацу 7 пункту 3 телеграми Міністра оборони України №248/1217 від 07.03.2022; пункту 3 та пункту 11 телеграми Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, внаслідок переплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за час, коли військовослужбовці не виконували бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими розпорядженнями (бойовими наказами): колишній старший помічник начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 , вважається таким, що наніс матеріальну шкоду державі на загальну суму 285502 гривень 30 копійок та притягнуто його до матеріальної відповідальності.
Оскільки у добровільному порядку відповідач вказані кошти не сплатив, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. За необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, у відношенні військовослужбовців 
Статтею 9 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 28 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних суді» визначено, що у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.
У разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Отже, спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, є публічно - правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.
Наведене узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.01.2020 у справі №813/1045/18.
Проходження військової служби в Збройних Силах України врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі – Закон №2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі – Положення №1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі – Статут).
Згідно зі ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 3 жовтня 2019 року №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі – Закон №160).
П.4 ч.1 ст.1 Закону №160 визначено, що матеріальна відповідальність – вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
На підставі ч.ч.1, 2, 4 ст.3 Закону №160 підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №160 розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Згідно з ч.ч.2, 6, 7 у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.10 Закону №160 відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.
Тому, суд дійшов висновку, що належним способом захисту інтересів Держави є стягнення з відповідача шкоди в сумі 285502,30 грн.
Стосовно доводів відповідача щодо неправомірного розрахунку вищевказаної шкоди, суд зазначає, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.12.2025 №562 «Про результати службового розслідування» є чинним та у встановленому законом порядку не оскаржений, а відтак наведені доводу суд вважає необґрунтованими. 
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат, а клопотання позивача про стягнення з відповідача судового збору є необґрунтованим.
Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) шкоду, завдану Державі у сумі 285502,30 грн (двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот дві гривні 30 коп.).
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ