Справа № 643/22327/25
Провадження № 2/643/2588/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 року Салтівський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря – Полчанінової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради , ПН ХМНО Малахової Галини Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати поважною причину пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 та визначити для ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці, з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності . 24 листопада 2011 року ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я позивача,який посвідчений секретарем виконкому Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Андрушко Н.Г., зареєстровано в реєстрі №55 . 
01 жовтня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Малахової Г.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, і було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після померлої ніхто не звертався.
Позивач посилається на те , що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, виходячи з наступного. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
Харківська територіальна громада входить до переліку територій, на яких ведуться бойові дії з 24.02.2022 року по теперішній час. Територія будинку, у якому проживає позивач, як і вся територія Салтівського району м. Харкова, з першого дня початку збройної агресії щоденно була під обстрілами країни агресора, супроводжувалась повітряними тривогами, вибухами артилерійських обстрілів та роботи протиповітряної оборони. У зв`язку з бойовими діями позивач вимушений був переїхати з міста Харкова. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з об`єктивних причин.
Позивач свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу слухати у його відсутність.
Представник відповідача- Харківської міської ради надав відзив на позовну заяву , в якому в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що наведені позивачем обставини не обґрунтовують позовну заяву та не доводять наявність поважних причин для продовження строку для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини.
ПН ХМНО Малахова Г.І. в судове засідання не з`явилась.
Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи , прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 01.10.2025 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції , актовий запис № 13426.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності. 
11 листопада 2011 року ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я позивача , посвідчений секретарем виконкому Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Андрушко Н.Г., зареєстровано в реєстрі №55 . 
01 жовтня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Малахової Г.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, і рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
Харківська територіальна громада входить до переліку територій, на яких ведуться бойові дії з 24.02.2022 року по теперішній час. Територія будинку, у якому проживає позивач, як і вся територія Салтівського району м. Харкова, з першого дня початку збройної агресії щоденно була під обстрілами країни агресора, супроводжувалась повітряними тривогами, вибухами артилерійських обстрілів та роботи протиповітряної оборони. У зв`язку з бойовими діями позивач вимушений був переїхати з міста Харкова. 
Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до п.24 постанови Пленумуверховного СудуУкраїни від30.05.2008№ 7«Про судовупрактику усправах проспадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч.3 ст.1272ЦК України можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини можливо визнати поважними.
Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцеве дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст.12 ЦПК України).
Статтею 13 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вбачається, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправо на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Дана позиція узгоджується з постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 (справа №681/203/17-ц, провадження №61-26164св18).
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п.24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі Ейрі»; п.32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п.32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтянаприклад, коли усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).
Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований у практиці Європейського суду з прав людини, отримане, хоча і не оформлене належним чином спадкове майно охоплюється поняттям «майно» у розумінні ст.1 Першого протоколу.
Суд бере до уваги, введений Президентом України з 24.02.2022 режим воєнного стану в Україні, а також запровадження Постановою Кабінетуміністрів Україниза №164від 28.02.2022 зупинення на період воєнного стану строку прийняття спадщини, і те, що частина спадщини після померлої ОСОБА_2 на даний час залишилась відкритою та ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав.
Крім того, суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки ОСОБА_1 втратить право на спадкування майна за законом, і вказані обставини будуть для позивача занадто надмірним тягарем, при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.
Далі, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 вбачається, що при вирішені питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватися правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приймає до уваги доводи позивача про пропущення строку подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, практику Європейського суду з прав людини, і те, що факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення останньої від спадкування, відтак суд вважає, що причини, на які посилається позивач є поважними, а тому є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.
Керуючись ст. ст.2,12,81,83,258,259,263-268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати поважною причину пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 .
Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк тривалістю два місяці, з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко