Дата документу 27.04.2026 Справа№ 335/2708/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №335/2708/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1 
Провадження №11-кп/807/289/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула 27 квітня 2026 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 21 жовтня 2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України - до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, 13 вересня 2019 року знятий з обліку у зв`язку із новим засудженням;
2) 28 березня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України - до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до призначеного судом покарання приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2015 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, зарахувавши в строк покарання, строк попереднього затримання з 21 січня 2016 року по 28 березня 2017 року (як 1 день за 2), тобто 2 роки 4 місяці 14 днів, звільнено 04 червня 2018 року;
3) 28 травня 2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України - до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 21 жовтня 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців з 21 січня 2016 року, зарахувавши строк затримання з 21 січня 2016 року по 04 червня 2018 року та з 14 листопада 2018 року по день набрання вироку законної сили, (як 1 день за 2), 08 червня 2019 року звільнено у зв`язку із відбуттям покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,
обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначив в 3 (три) роки, не вчинить нового злочину.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 на час постановлення вироку - відсутня.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його тримання під вартою, а саме: в період з моменту затримання 18 березня 2024 року по 01 жовтня 2024 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2024 року справа № 334/2155/24 (провадження №1-кс/334/769/2024) – скасовано.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2024 року справа № 334/2155/24 (провадження № 1-кс/334/1138/2024) – скасовано.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2024 року справа № 334/2155/24 (провадження № 1-кс/334/1139/2024) – скасовано.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.
Витрати на залучення експертів у загальній сумі 16 760,58 грн за проведення судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні віднесено на рахунок держави. 
Вирішена доля речових доказів.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним та призначити йому покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією усього належного йому майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при призначенні такого м`якого покарання, зазначив у своєму вироку про щире каяття обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих сімейних та інших обставин, а також стан його здоров`я.
Прокурор вважає, що у порушення приписів ч.3 ст. 374 КПК України у своєму рішенні суд не навів належних висновків про наявність пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин.
Так, при допиті у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперечив свою активну роль у вчинені злочину, повідомив про негативний вплив на його поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який мав великий кримінальний досвід та з яким ОСОБА_6 вимушено проживав.
Також, судом не враховано, що до моменту смерті ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_6 заперечував свою провину у вчинених злочинах.
З урахуванням викладеного та через відсутність у ОСОБА_6 жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, прокурор вважає, що щире каяття в обвинуваченого ОСОБА_6 відсутнє.
Крім того, перебування ОСОБА_6 у статусі внутрішньо переміщеної особи та стан здоров`я обвинуваченого не давали йому право вчиняти незаконний збут наркотичних засобів, а тим більше, у місці позбавлення волі, а тому врахування цих обставин в якості пом`якшуючих покарання, є помилковим.
Також, прокурор вважає, що суд в достатній мірі не врахував характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово (тричі) притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову через незначний проміжок часу вчинив ряд (чотири) умисних тяжких злочинів, при цьому, ще і за наявності обтяжуючих обставин таких, як рецидив злочину.
Таким чином, прокурор вважає, що вищевикладене не давало суду підстав для застосування ст. 69 КК України, а призначене ОСОБА_6 покарання, що є нижчим від найнижчої межі, є явно несправедливим з огляду на суспільну небезпеку вчинених злочинів та особу обвинуваченого, а тому не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд, у порушення вимог КПК України, та приписів п.6 ч.3 ст. 374 КПК України, рішення про звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням належним чином не обґрунтував і не навів переконливих мотивів, з яких дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.
Зокрема, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, суд не врахував, що ОСОБА_6 раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, постійного місця проживання на території м.Запоріжжя не мав, будь-якою суспільно корисною працею не займався і не займається, як наслідок - вчинив ряд тяжких злочинів за ч.2 ст. 307 КК України. Також, судом не надано оцінку характеристиці ОСОБА_6 за місцем його тимчасового мешкання, яка є негативною.
За таких обставин, вищенаведене свідчить про свідому антисоціальну поведінку обвинуваченого та ігнорування законів України, небажання стати на шлях виправлення.
Судом при вивченні особи ОСОБА_6 (арк. справи 7, 3 абзац) помилково зазначено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, що суперечить матеріалам кримінального провадження, так як 28 травня 2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців. Звільнено у зв`язку із відбуттям покарання 08 червня 2019 року. 
Таким чином, у вироку суду вбачаються порушення, які вказують на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України).
Сукупність вищенаведених обставин свідчить, що неналежне врахування судом приписів ст. ст. 50, 65, 69, 75 КК України, ст. 374 КПК України завадило врахувати всі обставини справи та призвело до безпідставного призначення ОСОБА_6 надто м`якого покарання з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у місця позбавлення волі, діючи умисно, незаконно придбали при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах порошкоподібну речовину білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-23/17076-НЗПРАП від 27 жовтня 2023 року є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,10255 г. (в перерахунку на основу), яку незаконно зберігали при собі з метою подальшого збуту (передачі) у місця позбавлення волі ув`язненому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у місця позбавлення волі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, придбали продукти харчування та інші предмети, в тому числі господарське мило, куди 20 жовтня 2023 року приблизно о 12 годині 49 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом здійснення отвору, сховали полімерний згорток циліндричної форми з особливо небезпечною психотропною речовиною та підготували для передачі ув`язненому ОСОБА_11 , який на той момент перебував у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 36.
Після цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 20 жовтня 2023 року приблизно о 14 годині 46 хвилин, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у місця позбавлення волі, прибули до відділення № 14 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 24, де ОСОБА_6 , представившись ОСОБА_12 , оформив відправлення у вигляді посилки (експрес накладна № 59001040715364), на ім`я ув`язненого ОСОБА_11 та передав для відправлення працівникові ТОВ «Нова пошта», який не був обізнаний в його злочинних намірах, полімерний пакет з продуктами харчування та іншими предметами, в тому числі і господарським милом, куди попередньо сховав особливу небезпечну психотропну речовину, тим самим незаконно збув (переслав) у місця позбавлення волі особливо небезпечну психотропну речовиною, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,10255 г (в перерахунку на основу).
Крім цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, у місця позбавлення волі, діючи умисно, повторно, незаконно придбали при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах речовину білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/25283-НЗПРАП від 21 листопада 2023 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежений, метадон, масою 0,1366 г (в перерахунку на суху речовину), яку незаконно зберігали при собі з метою подальшого збуту (передачі) у місця позбавлення волі ув`язненому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, у місця позбавлення волі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, придбали продукти харчування та інші предмети, в тому числі гірчицю в ємкості, закупореною кришкою, які виготовленні з полімерного матеріалу жовтого кольору, куди, 19 жовтня 2023 року приблизно о 23 годині, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 38, кв. 9, шляхом розмішування попередньо подрібненого наркотичного засобу, обіг якого обмежений, метадону, з гірчицею, сховали вказаний наркотичний засіб до даної ємкості, після чого, закупорили кришкою, та таким чином підготували для передачі ув`язненому ОСОБА_13 , який на той момент перебував у ДУ «Покровська виправна колонія (№ 17), за адресою: Харківська область, Ізюмський район, селище Покровське.
Після цього, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 20 жовтня 2023 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу у місця позбавлення волі, прибули до відділення АТ «Укрпошта», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 26, де ОСОБА_6 , представившись ОСОБА_14 , оформив відправлення у вигляді посилки № 6906304376466, на ім`я ув`язненого ОСОБА_13 та передав для відправлення працівникові АТ «Укрпошта», який не був обізнаний в його злочинних намірах, полімерний пакет з продуктами харчування та іншими предметами, в тому числі і гірчицею з наркотичним засобом в ємкості, закупореною кришкою, тим самим повторно, незаконно збув (переслав) у місця позбавлення волі наркотичний засобі, обіг якого обмежений, метадон масою 0,1366 г (в перерахунку на суху речовину).
Також, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, незаконно придбав при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/4914-НЗПРАП від 13 березня 2024 року є особливо небезпечним наркотичним засіб обіг, якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 1,309 г, яку у подальшому незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому, 12 березня 2024 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись за приміщенням «АТБ - маркету», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 145-Б, шляхом продажу, незаконно збув ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , один полімерний згорток помаранчевого та білого кольору, у якому знаходився зіп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг, якого заборонено, канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 1,309 г, отримавши перед цим від ОСОБА_15 в якості оплати за наркотичний засіб - грошові кошти в сумі 600 гривень, номіналом 500 грн та 100 грн.
Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, без розриву у часі, прослідував разом із ОСОБА_15 до гуртожитку № 2 Запорізького національного університету, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пархоменко, 10, де діючи умисно, всупереч вимогам Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року, безоплатно, незаконно збув ОСОБА_15 отриманий ОСОБА_6 у невстановлений під час досудового розслідування день і час, у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, на обліку якої він перебуває, дві плоскоциліндричні таблетки білого кольору з двома фасками, та роздільною рискою з однієї сторони та маркуванням «ІС» з іншої, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/4907-НЗПРАП від 13 березня 2024 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – метадон, масою 0,0452 г (в перерахунку на основу), тим самим незаконно збув наркотичний засіб.
Крім того, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , повторно, маючи умисел на незаконне придбання та зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, діючи умисно, незаконно придбали при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-24/4959-НЗПРАП від 14 березня 2024 року є канабісом, тобто особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 4,876 г, який незаконно зберігали при собі з метою подальшого збуту (передачі) у місця позбавлення волі ув`язненому ОСОБА_16 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, канабісу, у місця позбавлення волі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, придбали продукти харчування, в тому числі два шматки м`яса копченої птиці, куди, 12 березня 2024 року приблизно о 23 годині, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пархоменко, буд. 10, кім. 111, сховали три полімерні згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом, канабісом, поклав до пакет-майку «АТБ» та підготували для передачі ув`язненому ОСОБА_16 , який на той момент перебував у Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Запорізькій області (далі – ІТТ № 1), який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 2.
Після цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 13 березня 2024 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, прибули до ІТТ № 1, де ОСОБА_10 , оформив заяву на прийняття передачі для ОСОБА_16 та передав працівникові ІТТ № 1, який не був обізнаний в його злочинних намірах, пакет-майку «АТБ» з продуктами харчування та двома шматками м`яса копченої птиці, з особливо небезпечним наркотичним засобом, канабісом, тим самим незаконно збув у місця позбавлення волі вказану особливо небезпечну наркотичну речовину, загальна маса в перерахунку на висушену речовину якого складає 4,876 г. 
Своїми діями, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також у незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у місця позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу у місця позбавлення волі, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 (а.п. 9, т.4).
Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції зазначених вимог закону в цілому дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.307 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Разом із цим, переглядаючи вирок суду в межах поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України та положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, де зазначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, а також відомості щодо особи обвинуваченого, його сімейне і матеріальне становище, а також поведінку після скоєного злочину, а саме те, що він свою провину визнав повністю,в силу ст.89 КК України раніше судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює, але не офіційно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, оглядався лікарем наркологом 20 листопада 2023 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіоїдів, синдром залежності», під клінічним наглядом на замісній терапії, на обліку не перебуває, є внутрішньо переміщеною особою, має ряд значних і хронічних захворювань. 
Обставинами, які відповідно до вимог статті 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав його щире каяття, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих сімейних та інших обставин, стан його здоров`я.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до вимог статті 67 КК України, суд визнав рецидив злочинів.
З урахуванням всіх обставин у сукупності та відомостей про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.
Проте, призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, та, звільняючи останнього від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, суд не навів переконливого обґрунтування для такого звільнення та не в повній мірі врахував ступінь тяжкості та фактичні обставини вчинених правопорушень, серед іншого і їх чисельність, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, відбував покарання у виді позбавлення волі як реально, так і звільнявся від його відбування на підставі ст.75 КК України, проте на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за обтяжуючою покарання обставиною, передбаченою п.1 ч.1 ст.67 КК України - рецидив злочинів. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання ніж передбачено законом, та звільнення останнього від призначеного покарання з випробуванням достатніх підстав немає, про що обґрунтовано зазначає прокурор в апеляційній скарзі.
Застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України в цьому випадку колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає засадам та меті покарання, визначеним статтями 50, 65 КК України. 
На думку колегії суддів, обставини, на які послався суд, як на такі, що пом`якшують покарання, а також відомості про стан здоров`я обвинуваченого, на які останній посилався при апеляційному розгляді з наданням відповідних медичних документів, є підставою для призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією статті обвинувачення, але не є достатньою підставою для застосування положень ст.ст.69,75 КК України. 

З урахуванням викладеного, вирок суду в частині призначеного покарання не може бути визнаний законним та обґрунтованим, тому в зазначеній частині підлягає скасуванню на підставі ст.ст.407, 409, 420 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку.
Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та фактичні обставини вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також відомості про особу винного, викладені вище обставини, що пом`якшують покарання, встановлені судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією цієї статті, а саме - 6 років, з конфіскацією всього майна, що належить о.
Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень
Доводи прокурора про відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, колегія суддів не погоджується, оскільки такі доводи суперечать фактичним обставинам. 
Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання після затримання ОСОБА_6 .
У решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.
Судді:
ОСОБА_2    ОСОБА_3 ОСОБА_4