печерський районний суд міста києва

Справа № 757/61108/25-ц 
пр. 2-6785/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Козлова Р.Ю.,
при секретарі судового засідання - Іваненку С.С.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів до досягнення дитиною 18- ти років. 
В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 березня 2022 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №213 та Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 10.03.2022 року видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повторно видане, 10.03.2022 року, а також актовий запис №2467, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві 09 грудня 2011 року.
Неповнолітня ОСОБА_3 має інвалідність, що підтверджується медичним висновком №67 від 06.11.2024р. по захворюванню: гострий лімфобластний лейкоз. 
На даний час дитина разом з позивачкою тимчасово вимушено проживають в Італії за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Довідкою про сімейний стан, виданої 25.11.2025 року відділом реєстрації і обліку населення КОМУНИ ГЕНУЇ, перекладеної перекладачем Петренко О.О., підпис на перекладі якої засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С., 28.11.2025р., зареєстровано в реєстрі №5987. 
Позивачка зазначає, що батько дитини жодним чином не приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини та порядку їх сплати сторонами не досягнуто.
Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі.
У судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява представника позивачки про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, у зв`язку з тим що він не працевлаштований та не має можливості матеріально утримувати свою дочку. 
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 березня 2022 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №213 та Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 10.03.2022 року видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повторно видане, 10.03.2022 року, а також актовий запис №2467, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві 09 грудня 2011 року.
Неповнолітня ОСОБА_3 має інвалідність, що підтверджується медичним висновком №67 від 06.11.2024р. по захворюванню: гострий лімфобластний лейкоз. 
На даний час дитина разом з позивачкою тимчасово вимушено проживають в Італії за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Довідкою про сімейний стан, виданої 25.11.2025 року відділом реєстрації і обліку населення КОМУНИ ГЕНУЇ, перекладеної перекладачем Петренко О.О., підпис на перекладі якої засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С., 28.11.2025р., зареєстровано в реєстрі №5987.
Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилається на те, що батько дитини жодним чином не приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини та порядку їх сплати сторонами не досягнуто.
У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. 
Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.
Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).
Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України).
У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 01 грудня 2025 року. 
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, суд вважає необхідним присудити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Визначаючи вказаний розмір аліментів та задовольняючи частково позов, суд враховує стан здоров`я позивача та дитини, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що присуджений до стягнення розмір аліментів відповідає вимогам Закону. 
Оскільки судом частково задоволено позов а позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.
Також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84,110,112, 113, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2026 року у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 
Повне рішення суду складено 09 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя