Справа № 682/930/26
Провадження № 2/682/933/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі : 
головуючої судді Матвєєвої Н.В.
за участю секретаря судових засідань Кисельової А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-
в с т а н о в и в:
До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування поданого позову позивач та його представник вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Понінка Полонського району Хмельницької області померла – ОСОБА_2 , після її смерті спадкова справа не заводилася. Відповідно до ст. 1217, 1223 Цивільного кодексу України позивач має право на спадкування за заповітом. Як пізніше виявилося за свого життя – ОСОБА_2 був складений заповіт на випадок її смерті на ім`я позивача, який посвідчений Ганнопільською сільською радою та відповідно до якого після її смерті позивач має право успадкувати належну спадкодавцю земельну ділянку (пай). Але у встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 . Внаслідок цього нотаріус своїм листом повідомив позивача про необхідність додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті – ОСОБА_2 , так як позивачем пропущений строк встановлений діючим цивільним законодавством для прийняття спадщини, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена.
Позивач вважає, що строк, встановлений для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин: в зв`язку з тим, що спадкодавець є сторонньою позивачу особою, позивач не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, який проживав та помер в іншому населеному пункті, ніж що мешкає позивач, спадкодавець розпорядився на випадок своєї смерті відносно належного їй майна – земельної ділянки (паю) на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на користь позивача заповіту, також не розміщувалося оголошення у пресі відносно наявності заповіту чи смерті заповідача, крім цього про смерть спадкодавця позивачу було не відомо та відповідно позивач не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини, про факт наявності заповіту та факт смерті заповідача стало відомо в лютому 2026 року, також між населеними пунктами проживання позивача та смерті спадкодавця значна віддаленість.
За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: визначити ОСОБА_1 додатковий строк, терміном в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
10.04.2026 по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження з викликом сторін.
19.06.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 24.06.2026.
Представник позивача, адвокат Маринюк С.О.,подав до суду заяву, якої розгляд справи просив проводити за відсутності позивача та його представника, підтримали позов з викладених у ньому підстав, просили його задовольнити.
Від Ганнопільської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.
Таким чином суд, приймаючи до уваги заяви представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.
Відповідно до дублікату заповіту від 18.05.2019 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ганопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Хохлюк М.Ф. заповіла земельну ділянку (пай) площею 2,59 га, яка належить їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №106526, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріусом, згідно відповіді № 15/01-16 від 21.02.2026, йому було повідомлено про пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини.
Відповідно до відповіді на запит суду Понінська сільська рада повідомила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті була зареєстрована в Реєстрі територіальноної громади за адресою АДРЕСА_1 . Зареєстрованих осіб у житловому будинку немає. З відповіді Шепетівської нотаріальної контори слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилася. 
З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 є сторонньою для спадкодавця особою, не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, ОСОБА_2 проживала і померла в іншому населеному пункті, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на користь позивача заповіту, також не розміщувалося оголошення у пресі відносно наявності заповіту чи смерті заповідача, крім цього про смерть спадкодавця позивачу було невідомо.
Про наявність заповіту ОСОБА_4 та факт смерті заповідача позивачу стало відомо в лютому 2026 року, між населеними пунктами проживання позивача та смерті спадкодавця існує значна відстань. 
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_1 не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є стороньою особою, про існування заповіту не знав, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики.
Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 є сторонньою для позивача особою, позивач не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, не проживав з нею, ОСОБА_2 розпорядилася на випадок своєї смерті відносно належного майна – земельної ділянки (паю) на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо, через віддаленість місця проживання позивача та місця смерті ОСОБА_2 йому не було відомо про факт смерті заповідача та наявність заповіту, тому вказана позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною причиною. 
На підставі викладеного, суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , поважними. 
Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті ОСОБА_2 , а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 352-355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, терміном в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва