Справа № 527/2503/25 
провадження 2/527/65/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 квітня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.І.,
позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,
представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Остахова В.П., 
розглянувши у відкритому у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача – ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради, як органу опіки та піклування (служба у справах дітей) про визначення місця проживання дітей з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , який подано представником позивача – ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради, як органу опіки та піклування (служба у справах дітей) про визначення місця проживання дітей з матір`ю,-

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей з батьком. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник вказала, що 23.11.2019 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Від спільного проживання сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти з самого народження і по теперішній час проживають з батьком. 
Шлюбно–сімейні стосунки між подружжям припинені остаточно з січня 2024 року. З початку 2024 року подружжя проживають окремо, оскільки відповідачка, залишивши трирічного сина та півторарічну доньку на батька, тобто на позивача, виїхала на заробітки до Польщі. Малолітні діти постійно проживають з батьком та своїми дідусем та бабусею (по лінії батька). Батько повністю опікується дітьми, вони знаходяться на його утриманні. Мати дітей спілкується онлайн по телефону, приїжджає до дітей один раз на шість місяців, перебуває в Україні близько тижня і їде назад до Польщі. За цей короткий проміжок часу відповідачка спілкується з дітьми скільки побажає. 
Зазначила, що 25.07.2025 року відповідачка не повідомивши батька дітей, без його дозволу, задумала таємно вивезти малолітніх дітей за кордон, однак відповідач наздогнав її разом з дітьми на автостанції у м. Кременчуці та за допомогою поліції, діти повернулись до батька. 
Посилалась на те, що батьком для дітей створені добрі умови для проживання та розвитку, в помешканні чисто та затишно, наявна вся необхідна техніка та меблі, місцем для сну дітей слугують комфортні ліжка, діти в достатній кількості забезпечені одягом, взуттям та дошкільним приладдям. Будинок у якому вони проживають, належить батькові позивача – ОСОБА_7 . 
Вказувала, що малолітній син ОСОБА_8 готується відвідувати дошкільний навчальний заклад з вересня 2025 року, з трирічною донькою ОСОБА_9 допомагають батьки по батьковій лінії, оскільки вони обоє пенсіонери і їм на радість піклуватися про онуків. Позивач офіційно працевлаштований і має можливість забезпечувати дітей матеріально, працює в ТОВ «Рост Агро» на посаді тракториста – машиніста сільськогосподарського виробництва з 03.07.2023 року по теперішній час. 
Зазначила, що відповідачка ОСОБА_3 по телефону та при особистих зустрічах постійно погрожує позивачу, що відбере дітей та вивезе їх до Польщі. Батько дітей не бажає, щоб його діти проживали по хостелах в неналежних умовах та без відповідного виховання. 
У зв`язку з викладеним, просила суд місце проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити з батьком ОСОБА_1 . 
Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 
01 вересня 2025 року представником відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 подано до суду зустрічну позовну заяву до позивача про визначення місця проживання дітей з матір`ю.
Зустрічний позов представник обґрунтовує тим, що 23.11.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась дочка – ОСОБА_6 . 
Вказував, що на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Після фактичного припинення шлюбних відносин діти постійно проживали з позивачкою, на повному її утриманні. Батько дітей проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання двох дітей відповідач надавав, але не в достатньому розмірі. 
Зазначив, що 09.08.2025 року відповідач самовільно, під час коли діти перебували з ним, забрав дітей, не дає позивачці бачитись з ними, не дає можливості спілкуватись по телефону, тобто обірвав будь – які контакти матері з дітьми. З цього приводу, позивачка ОСОБА_3 зверталася 25.07.2025 року до ВП №1 (Крюків) Кременчуцького РУП, а 09.08.2025, 10.08.2025, 11.08.2025 до Глобинського відділу поліції ГУНП в Полтавській області з заявами про відкриття кримінальних проваджень, здійснювала виклик поліції, зокрема щодо вчинення її чоловіком – ОСОБА_1 відносно неї та їх спільних дітей дій, які підпадають під ознаки домашнього насильства. Зокрема, 11.08.2025 року відповідач наніс позивачці тілесні ушкодження під час її намагання побачити своїх дітей, у зв`язку з чим ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП відкрито кримінальне провадження. 
Зазначив, що 09.08.2025 року відповідач забрав дітей і до моменту звернення до суду позивачки з даним позовом дітей позивачці не повернув. Перешкоджає у спілкування дітей з матір`ю. Місцезнаходження дітей позивачці не відоме. 
Вказував, що самочинна, без згоди позивачки, зміна місця проживання дітей; тривале та систематичне створення позивачці перешкод у вихованні дітей та у спілкуванні з ними; нанесення позивачці тілесних ушкоджень, свідчать про те, що відповідач не є законослухняним членом суспільства, а його неправомірна поведінка шкодить особистісному розвитку дітей, порушує їх право на материнську любов, турботу, виховання, піклування, належний догляд та духовний і емоційний зв`язок з матір`ю, що дуже важливо для дітей з огляду на їх вік та стать. 
Посилався на те, що позивачка має постійне місце проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, а тому, з урахуванням поведінки відповідача і віку дітей, які в цей період мають більший психоемоційний зв`язок з матір`ю, місце проживання дітей повинно бути визначено з матір`ю. Це, в більшій мірі, буде відповідати інтересам саме дітей.
Зазначив, що місце проживання малолітніх дітей повинно бути визначено з позивачкою за зустрічним позовом, оскільки нею створюються найбільш сприятливі умови для їх розвитку. Вона самостійно вирішує абсолютно всі питання пов`язані з розвитком дітей, як фізичним так і духовним, особисто забезпечує їх усім необхідним. Вона має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням. Позивачка не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із дітьми і готова, зі свого боку, усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків, не були позбавлені піклування батька. 
У зв`язку з викладеним, просив суд відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити та визначити місце проживання сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з матір`ю – ОСОБА_3 . 
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей з батьком.
Ухвалою суду від 15.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Згідно розпорядження керівника апарату Глобинського районного суду Полтавської області Алли Бган від 01.12.2025 за №87 призначено повторний автоматизований розподіл невирішеної судової справи № 527/2503/25, провадження 2/527/1175/25, у зв`язку з відрядженням судді Глобинського районного суду Полтавської області Фіцай О.Л. до Солом`янського районного суду міста Києва згідно рішення Вищої ради правосуддя від 18.11.2025 №481/0/15-25, на виконання Рішення зборів суддів Глобинського районного суду Полтавської області № 6 від 25 листопада 2025 року та з метою недопущення порушення строків розгляду справи.
Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01 грудня 2025 року вказана справа передана для розгляду судді Свістєльнік Ю.М.
Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року вищевказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючого судді Свістєльнік Ю.М. та повторно розпочато розгляд справи по суті.
У судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 первісний позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому та просили його задовольнити. У задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що у процесі розгляду справи судом 27.02.2026 року його батько подарував йому будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де він зараз і проживає разом з дітьми.
У судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просили у задоволенні первісного позову відмовити. Зустрічну позовну заяву підтримали у повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ній та просили її задовольнити. Додатково ОСОБА_3 пояснила, що у процесі розгляду справи судом 22.09.2025 року її мати подарувала їй будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де вона зараз і проживає.
Третя особа виконавчий комітет Градизької селищної ради, як орган опіки та піклуваннясвого представника у судове засідання не направив, попередньо надали заяву про розгляд справи без участі їх представника.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 23.11.2019 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.12).
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13,15).
На даний час малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб №233 від 28.07.2025 року виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї/зареєстровані/входять: ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_11 (мати), ОСОБА_7 (батько) (а.с.19).
Із довідки ТОВ «Рост Агро» від 28.07.2025 року №44 вбачається, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «Рост Агро» на посаді слюсаря з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування з 14.06.2022 року по 16.03.2023 року, і з 22.05.2023 року по 02.07.2023 року. На посаді тракториста – машиніста сільськогосподарського виробництва працює з 03.07.2023 року по теперішній час (а.с.20).
Згідно характеристики ОСОБА_1 від 28.07.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «Рост Агро» у період з 14.06.2022 року по 16.03.2023 року і з 22.05.2023 року по теперішній час за основним місцем роботи. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходяться в межах його компетенції. В роботі проявив себе, як кваліфікований, відповідальний і вимогливий працівник. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримував співробітників в складний період, при цьому дотримується корпоративних правил і норм. Зарекомендував себе, як приємний і відповідальний у спілкуванні з колегами (а.с.21).
Відповідно до довідки лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Броварки №72 від 28.07.2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 останні 2 роки піклується про здоров`я малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . При зверненнях до лікаря та відвідуванні дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мати дітей була відсутня (а.с.22).
Із закордонного паспорта ОСОБА_3 вбачається, що з початку 2024 року неодноразово перетинала кордон та перебувала в Польщі. Також вона має карту побуту (дозвіл на проживання в даній країні) терміном до 17.04.2028 року (а.с.10-11).
Із витягу з ЄРДР №12025175510000230 від 11.08.2025 року вбачається, що 11.08.2025 року до ВП №1 КРУП надійшла письмова заява ОСОБА_3 , про те, що 10.08.2025 року близько 16:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 під час конфлікту на ґрунті раптово виниклого непорозуміння отримана тілесні ушкодження у вигляді саден та синців (а.с.57).
Згідно відповіді на адвокатський запит служби у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області №01-19/274 від 22.08.2025 року встановлено, що службою отримано 12.08.2025 року заяву від громадянки ОСОБА_3 щодо отримання допомоги у побачення з дітьми та вивезенні дітей за кордон без згоди батька (а.с.60).
Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, ОСОБА_3 перебуваючи за кордоном здійснювала переказ коштів на карту ОСОБА_1 (а.с. на звороті 60-63).
Як вбачається з договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з господарськими будівлями від 22.09.2025 року, ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_3 присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.117-119).
Згідно виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та отримує від своєї підприємницької діяльності дохід (на звороті а.с.120-121).
Як вбачається з договору дарування від 27.02.2026 року, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.222-224).
На даний час у сторін виник спір щодо визначення місця проживання дітей. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом.
Водночас розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Виходячи зі змісту частини шостої статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.
Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» заява № 2091/13 Суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20).
Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19).
Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.
Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Отже, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте, найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності, оскільки не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19, провадження № 61-11625сво22.
У постанові від 06 червня 2019 року у справі № 495/2106/17 Верховний Суд виснував, що коли батьки перебувають у рівних умовах, мають однакове ставлення до своїх батьківських обов`язків та в разі однакової прихильності дитини до обох батьків, місце проживання дитини має бути визначено з тим із батьків, яким створено більш сприятливі умови для проживання дитини.
Наведені правові висновки Верховного Суду потрібно розуміти так, що суди під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини мають керуватися принципом якнайкращих інтересів дитини, а при однаковому ставленні батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та забезпечення умов проживання дитини враховувати сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.
Згідно висновку виконавчого комітету Градизької селищної ради від 19.09.2025 року, №02-44/1664, який затверджений на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Градизької селищної ради Кременчуцького району протокольним рішенням від 19.09.2025 року №13, зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою колишнього чоловіка, але фактично проживає у будинку матері за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів заявниці вона проживає лише із матір`ю ОСОБА_12 , хоча у інформації старости Броварківського старостинського округу виконавчого комітету Градизької селищної ради від 05.09.2025 року №11-17/01/209 вказано, що у сім`ї теж проживає співмешканець ОСОБА_13 – ОСОБА_14 , який характеризується негативно.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань від 08.09.2025 року ОСОБА_15 є фізичною особою – підприємцем із 06.09.2025 року з видами економічної діяльності: 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний); 32.40 виробництво ігор та іграшок; 13.99 виробництво інших текстильних виробів. У ході бесіди із ОСОБА_16 на запитання про реальний дохід від її зайнятості відповіді отримати не вдалося, пояснила, що щомісяця вона платитиме 1600 грн. податку, а які доходи будуть невідомо. У наявності декілька в`язаних іграшок власного виробництва, які ще не реалізовані. 
Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 09.09.2025 №161 санітарний стан помешкання задовільний, прибрано. У будинку проведено косметичний ремонт, закуплено ванну, електричний бойлер, унітаз, пральну машину. Опалення пічне, складається помешкання із однієї житлової кімнати, веранди, кімнати, де буде ванна, та пристосованої кухні, де стоїть ліжко баби, проводиться водопровід до будинку. Підсобне господарство не утримують. Для дітей придбане двох`ярусне ліжко та постільну білизну. Карина пояснила, що робить ремонт на кошти, які заробила за кордоном.
На запитання чи ОСОБА_16 буде надалі проживати у вказаному будинку з дітьми чи планує вивезти дітей за кордон на постійне місце проживання, вона відповіла, що це питання вирішуватиме самостійно, на сьогодні вона має намір забрати дітей та визначити місце проживання малолітніх із собою. 
Також у висновку орган опіки та піклування зазначив, що батько ОСОБА_1 проживає із дітьми та своїми батьками ОСОБА_11 , ОСОБА_7 . Має постійний дохід, працевлаштований, характеризується позитивно. Баба ОСОБА_11 пенсіонер, домогосподарка, утримують корову, свиней, птицю. Дід ОСОБА_7 пенсіонер, працює електриком в Полтавському РОВР. 
Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 09.09.2025 №159 санітарний стан помешкання задовільний, чисто, затишно. У будинку наявна ванна кімната із всіма зручностями, коридор, котельня, опалення газове та дров`яне. Діти з батьком проживають у спільній великій кімнаті, де наявні три ліжка, багато іграшок як у будинку, так і на вулиці. Дід та баба проживають у окремих від дітей кімнатах.
У спілкуванні із дітьми було встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не проти гуляти та гратися із мамою, вони однаково люблять як тата, так і маму, хочуть спілкуватися та відвідувати маму, але проживати бажають тут із батьком у звичному для них середовищі, де кожен куточок двору заповнений дитячими розвиваючими іграшками. 
Відповідно до інформації Броварківського старостинського округу та сімейного лікаря за час перебування матері за кордоном вихованням дітей, їх лікуванням займався виключно батько, діти хворіли неодноразово на ГРЗ, тому батькові видавалися листки непрацездатності, до лікування батько відноситься сумлінно, виконував всі поради лікаря. 
Окрім того, у висновку вказано, що в ході бесіди з матір`ю встановлено, що батько перешкоджає бачитися із дітьми через конфлікт, тому ОСОБА_16 не бажає йти на примирення. З дітьми мати бачиться хоче, але тільки при встановлених нею умовах.
В ході бесіди з батьком встановлено, що він не заперечує проти побачень матері з дітьми на любій території, але у його присутності. Пояснив, що таке рішення є наслідком протиправної поведінки матері, коли вона самостійно без його згоди обманом намагалася вивезти дітей за кордон на постійне місце проживання у Польщу, тому батько боїться повторного викрадення дітей. У своїй заяві від 12.08.2025 року до служби у справах дітей мати підтвердила, що за час перебування на заробітках завчасно спланувала вивезення дітей за кордон, забравши дітей із звичних комфортних умов проживання. Такими діями мати забезпечувала лише свої власні потреби, зганяючи особисту образу на чоловіка та його батьків, при цьому інтереси дітей поставила на останній план. 
Підсумовуючи викладене, орган опіки та піклування вважає, що у помешканнях обох батьків створені належні умови для проживання дітей, при умові відсутності проживання у будинку матері співмешканця баби, який має негативну характеристику, що може впливати негативно для спільного проживання із малолітніми дітьми; у батька наявний постійний дохід, реальний дохід матері є сумнівним, що не дасть змогу повноцінно забезпечувати дітей; інформації про притягнення батьків до адміністративної відповідальності відсутня, написання заяви до поліції не підтверджує факту притягнення їх до відповідальності за порушення прав дітей; характеристика обох батьків по місцю проживання позитивна; через наявний спір між батьками порушується право дітей на дошкільну освіту, вирішення спору забезпечить право дітей на здобуття ними дошкільної освіти у Броварківському закладі дошкільної освіти Градизької селищної ради Кременчуцького району; визначення місця проживання дітей з батьком сприятиме завершенню конфлікту між батьками, батько здатний йти на примирення та знаходження компромісу у спірних питаннях в інтересах дітей; у разі визначення місця проживання дітей з матір`ю існує ризик вивезення нею дітей за кордон без згоди батька і конфлікт буде продовжуватися, при цьому можливість дослідження умов проживання та навчання дітей у іншій країні є неможливим. Таким чином, не встановлено негативних фактів, через які діти повинні змінити звичне для них місце проживання, комфортне середовище, де вони народилися та зростають. Конфлікт між батьками не може впливати на порушення найвищих інтересів малолітніх дітей. Доцільно залишити дітей по місцю їх постійного проживання, при умові вільного безперешкодного спілкування матері з дітьми, її участь у вихованні дітей (а.с. 83-88).
В ході судового розгляду справи встановлено, що між сторонами існує тривалий спір щодо визначення місця проживання їх спільних малолітніх дітей ОСОБА_17 , 2020 року народження та ОСОБА_18 , 2022 року народження. Сторони не змогли узгодити спірні питання щодо порядку участі кожного з них у вихованні та утриманні дітей у позасудовому порядку.
Під час розгляду справи представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 пропонував вирішити спір мирним шляхом та встановити спільну опіку сторін над дітьми. Однак, у зв`язку з наявністю між сторонами особистісного конфлікту, сторони не змогли узгодити спірні питання щодо порядку участі кожного з них у вихованні та утриманні дітей та сторонами не було погоджено умови мирової угоди.
Суд встановив, що як батько, так і мати дітей належним чином ставляться до виконання батьківських обов`язків, мають бажання виховувати сина та доньку, створили належні умови для виховання та розвитку дітей.
Сторони зареєстровані за однією адресою, однак проживають в різних населених пунктах (с.Петрашівка та с.Броварки) в межах Глобинської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, на незначній відстані один від одного, обоє батьків мають у власності житлову нерухомість та належні житлові умови, доходи.
Обставин, які б унеможливлювали проживання малолітніх дітей з батьком чи з матір`ю, у цій справі не встановлено.
У пункті 67 Загального коментаря № 14 від 29 травня 2013 року Комітет ООН з прав дитини зазначив, що в інтересах дитини доцільно виходити зі спільної батьківської відповідальності. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
У Резолюції «Рівність і спільна батьківська відповідальність: роль батька» від 02 жовтня 2015 року № 2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (пункт 2).
Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4).
Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений.
Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації, і завдяки тривалому контакту батьків ці труднощі поступово зникають. Спільна фізична опіка сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина.
З урахуванням вищезазначеного, при вирішенні спору між батьками про визначення місця проживання дитини суд, з урахуванням обставин справи, має право розглянути питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків чи застосування спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком.
У постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 750/9620/20, від 04 жовтня 2023 року в справі № 208/4667/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21, від 10 січня 2024 року у справі № 183/3958/20 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною.
Судом установлено, що як батько, так і мати дітей належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, не зловживають спиртними напоями чи наркотичними засобами, матеріально забезпечені та створили належні умови для виховання та розвитку сина та доньки, у той же час між сторонами існує особистий конфлікт та неприязні стосунки, що унеможливило вирішення питання про фізичну опіку щодо їх спільних дітей в позасудовому порядку.
При вирішенні спору суд враховує, що обоє батьків виявили бажання проживати з дітьми.
Суд вважає, що спільна фізична опіка є м`яким та ефективним способом вирішення спору між батьками, які проживають окремо, оскільки він знімає конфліктність, спрямований на те, щоб батьки й надалі повноцінно брали участь у житті дитини, її вихованні, співпрацювали, щоб розлучення не перешкоджало батькові й матері виконувати їхні батьківські обов`язки, реалізовувати свої права, і, відповідно, щоб це все здійснювалося в найкращих інтересах дитини.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2024 року по справі № 465/6496/19 зазначено, що використання спільної фізичної опіки у цій справі спрямоване на повернення матері у життя і виховання дітей, які потребують як материнського, так і батьківського виховання, що у їх синтезі формують основу становлення дітей як повноцінних членів суспільства. 
Встановлені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що лише поєднання виховання як батьком, так і матір`ю здатне забезпечити дитині гармонійний та всебічний розвиток; надасть можливість відчувати любов і турботу обох батьків.
Завданням судді при розгляді справи є не тільки вирішення спору, але й сприяння сторонам у врегулюванні сімейного конфлікту (пункт 2 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Роль судді полягає в обов`язку застосувати право, вдосконалювати правозастосування, опосередковуючи його сучасністю, та захищати право.
Як встановлено судом малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тривалий час проживають з батьком, однак очевидно потребують і материнської турботи та безумовної любові, яка має позитивно впливати на їх розвиток.
Негативних наслідків психологічного характеру для дітей при зміні їх місця проживання судом не встановлено. 
Суд підкреслює необхідність усвідомлення батьками потреби у вирішенні конфлікту в інтересах дітей, налагодження батьками співпраці з метою забезпечення належного контакту кожного з них з дітьми, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу, а також недопустимість створення з боку батька будь-яких обмежень контактів дітей із матір`ю.
Таким чином, суд дійшов висновку, що найкращі інтереси дітей будуть забезпечені шляхом вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо місця проживання неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом розподілу батьківського часу та визначення почергового проживання по одному тижню з кожним із батьків, а тому вважає можливим частково задовольнити первісний та зустрічний позови.
Водночас суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки.
Незважаючи на те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо, однак усі найважливіші питання щодо життя їх дітей мають вирішуватися ними спільно, на засадах рівності, справедливості, добросовісності та розумності.
Сторонам перш за все необхідно налагодити стосунки між собою, спільно вирішувати суттєві питання щодо виховання і розвитку сина та доньки, керуючись при цьому найкращими інтересами дітей.
Наявність особистісного конфлікту та непослідовні дії сторін пов`язані із вирішенням судових спорів, безпосередньо впливають на стан дітей та вочевидь не сприяють дотриманню права дітей на належне виховання та гармонійний розвиток, забезпечення якого є обов`язком обох батьків. 
Подолання певних дискомфортних на першому етапі незручностей для дітей, пов`язаних з тимчасовою зміною звичного місця проживання і середовища, а також налагодження емоційного контакту дітей з матір`ю має відбуватися у співпраці батька і матері, а також за підтримки органів у справах дітей, за необхідності - психологів.
При істотній зміні обставин сторони мають право узгодити або ініціювати перед органом і справах дітей чи судом визначення іншого порядку фізичної опіки щодо дітей.
При вирішенні спору суд приймає до уваги, що такий порядок почергово проживання дітей з кожним із батьків має реалізовуватися у їхній взаємній співпраці з дотриманням безпекових питань та усвідомлюванням потреб сина та доньки у контакті з кожним з батьків, а також фактично може існувати до моменту досягнення кожним із дітей чотирнадцятирічного віку, коли вони набудуть право самостійно визначати місце проживання (частина третя статті 160 СК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,10,12,18,81,141,247,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача – ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради, як органу опіки та піклування (служба у справах дітей) про визначення місця проживання дітей з батьком та зустрічний позов ОСОБА_3 , який подано представником позивача – ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради, як органу опіки та піклування (служба у справах дітей) про визначення місця проживання дітей з матір`ю – задовольнити частково.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почергово з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , по одному тижню з кожним, а саме: парні тижні року з батьком ОСОБА_1 , не парні тижні року з матір`ю ОСОБА_3 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Представник позивача: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Представник відповідача: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_4 ).
Третя особа: виконавчий комітет Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування (адреса: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Градизьк, вул. Київська,51, код ЄДРПОУ 04382062).

Суддя   Ю. М. Свістєльнік