справа № 638/658/24
провадження № 1-кп/619/92/26

ВИРОК
іменем України 
12 травня 2026 року,
м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді -  ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання -  ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 12023221200002889 від 23.11.2023, №12024221230000621 від 04.06.2024 за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 02.04.2024 згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з визначенням іспитового строку в 3 роки, 
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурори -  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)
обвинувачений -  ОСОБА_3 
захисник  -  ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
04.10.2023, приблизно о 20 год 00 хв ОСОБА_3 знаходився в районі скверу Соснова гірка, недалеко від будинку 186-Б по вулиці Клочківській, де також знаходився ОСОБА_7 . Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час у останніх зав`язалась розмова, під час якої ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_7 мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 11 Grafhite Gray, 4GB RAM, 128GB ROM, model - 2201117TY, іmei1 - НОМЕР_1 , imeі2 - НОМЕР_2 , та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме заволодіння мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 , який  ОСОБА_3 визначив предметом своїх злочинних посягань. Далі,  ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, попрохав подзвонити в  ОСОБА_7 його мобільний телефон, однак при цьому, ще до початку прохання, вже не мав наміру повертати вказаний телефон, а мав намір лише заволодіти ним та розпорядитись на власний розсуд.  ОСОБА_7 , в свою чергу повіривши в щирість намірів ОСОБА_3 , передав останньому свій мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 11, Grafhite Gray, 4GB RAM, 128GB ROM, model - 2201117TY, іmei1 - НОМЕР_1 , imeі2 - НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_3 , 04.10.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 20 год 00 хв, доводячи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, утримуючи при собі вказане майно, розуміючи, той факт, що ОСОБА_7 не слідкує за ним, покинув місце скоєння злочину, тим самим заволодів вищевказаним мобільним телефоном вартістю згідно висновку експерта №25362 від 29.11.2023 5668,00 грн. Далі, ОСОБА_3 розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 5668,00 грн. 
Крім того, 24.02.2022 згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, так Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено 305 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб. Законом України від 08.05.2024 № 3584-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ. 
Так, приблизно о 22 год 00 хв 23.05.2024 ОСОБА_3 перебував біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 . Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його протиправні дії не будуть помічені, шляхом зламу металопластикового вікна, таємно проник до господарчого приміщення за вищевказаною адресою та з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану викрав велосипед торгівельної марки «Formula Spider» з індивідуальним номером моделі 12VLT22438, паяльник для пластикових труб торгової марки «INTERTOOL», циркулярну пилу торгівельної марки «WORCRAFT», які на момент крадіжки перебували у справному робочому стані, та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши згідно з висновком судових товарознавчих експертиз потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 5191,00 грн. 
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями  ОСОБА_3  вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, своїми діями  ОСОБА_3  вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3  свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це зазначено вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.
Водночас судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого  ОСОБА_3  у скоєнні зазначеного злочину доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та нетяжкого злочину, дані про особу винного, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 19.04.2004, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини та попередження нових злочинів.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 366 від 19.12.2023 ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 70 ч. 4 КК України (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК України(за сукупністю вироків).
Така позиція відповідає висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року в справі № 766/39/17.
За матеріалами справи встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.04.2024 по справі №619/1143/24 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з визначенням іспитового строку в 3 роки.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, за який засуджується ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні, останній вчинив 04.10.2023, тобто до постановлення попереднього вироку від 02.04.2024, у зв`язку з чим, при призначенні покарання судом застосовуються правила, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів) шляхом часткового складання призначених покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 71 КК України визначено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Отже, передумовою застосування судом положень ст. 71 КК є факт вчинення особою нового кримінального правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком, точний вид та розмір якого суд має встановити й зазначити у своєму рішенні.
Висновок щодо застосування цієї норми права, обов`язковий для врахування іншими судами в силу ч. 6 ст. 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 6 грудня 2021 року (справа № 243/7758/20, провадження № 51-113кмо21). Як виснувала вказана палата, для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності:
перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком;
друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком.
Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.
Так, ОСОБА_3 засуджений згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 02.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з визначенням іспитового строку в 3 роки.
Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України 23.05.2024, тобто після постановлення вироку Дергачівським районним судом Харківської області від 02.04.2024, але до повного відбуття покарання, отже, при призначенні остаточного покарання підлягають застосуванню положення ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Частиною 1 статті 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Постановою слідчого від 29.11.2023 мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 11 Grafhite Gray, 4GB RAM, 128GB ROM, model - 2201117TY, іmei1 - НОМЕР_1 , imeі2 - НОМЕР_2 , у силіконовому чохлі, з захисною плівкою на екрані, без видимих технічних та зовнішніх пошкоджень визнано речовим доказом, який передано потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, про що свідчить розписка.
Відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 на зазначений телефон накладено арешт.
Крім того, відповідно до ухвал слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07.06.2024 накладено арешт на: два мотки міді вагою 800 г та 1500 г; п`ять латунних елементів; двоколісний велосипед «Formula Spider» із серійним номером «12VIT22438», - пристрій для скріплення пластикових труб із червоно-чорного кольору елементами; металеві обценьки т.м. «TOOLEX» з накладками чорно-жовтого кольору; циркулярну пилку т.м. «Workraft» cs 19-175 із серійним номером 2003СS0433, 230 W-50 Hz, 4500 RPN, 1300W, корпусу червоно-чорного кольору; фрагмент від мотору металево-мідний, складної конструкції; два обрубки мідного кабелю із ізоляцією та пристрою тримання електроду; три фрагменти мідних дротів ізольованих білим полімерним ізоляційним матеріалом; згорток дротів міді, частина оголених, частина ізольованих полімерним ізоляційним матеріалом, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , про що свідчить розписка.
Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню, а речові докази вважається повернутим потерпілим.
Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №25362 від 29.11.2023 в розмірі 1911,84 грн, товарознавчої експертизи від 07.08.2024 в розмірі 3029,12 грн, від 08.07.2024 в розмірі 1893,20 грн, від 03.10.2024 в розмірі 3029,12 грн, а всього 9863,28 грн.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.04.2024 по справі № 619/1143/24, визначити  ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.04.2024 по справі № 619/1143/24 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. 
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку - 12.05.2026.
У строк покарання зарахувати  ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 21.03.2026 до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо  ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним – тримання під вартою.
Скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 та Дергачівського районного суду Харківської області від 07.06.2024. 
Речові докази: 
- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 11 Grafhite Gray, 4GB RAM, 128GB ROM, model - 2201117TY, іmei1 - НОМЕР_1 , imeі2 – НОМЕР_2 – вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ;
- два мотки міді вагою 800 г та 1500 г; п`ять латунних елементів; двоколісний велосипед «Formula Spider» із серійним номером «12VIT22438», - пристрій для скріплення пластикових труб із червоно-чорного кольору елементами; металеві обценьки т.м. «TOOLEX» з накладками чорно-жовтого кольору; циркулярну пилку т.м. «Workraft» cs 19-175 із серійним номером 2003СS0433, 230 W-50 Hz, 4500 RPN, 1300W, корпусу червоно-чорного кольору; фрагмент від мотору металево-мідний, складної конструкції; два обрубки мідного кабелю із ізоляцією та пристрою тримання електроду; три фрагменти мідних дротів ізольованих білим полімерним ізоляційним матеріалом; згорток дротів міді, частина оголених, частина ізольованих полімерним ізоляційним матеріалом, - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 .
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №25362 від 29.11.2023 в розмірі 1911,84 грн, товарознавчої експертизи від 07.08.2024 в розмірі 3029,12 грн, від 08.07.2024 в розмірі 1893,20 грн, від 03.10.2024 в розмірі 3029,12 грн, а всього 9863,28 грн (дев`ять тисяч вісімсот шістдесят три гривні 28 копійок).
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк – з моменту вручення копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя             ОСОБА_1