Справа № 344/22984/25 
Провадження № 22-ц/4808/1080/26 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач)  Василишин Л. В.,
суддів:     Баркова В. М., Максюти І. О., 
секретаря     Петріва Д.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2026 року, ухвалене у складі судді Татарінової О.А. у місті Івано-Франківську, у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 03 вересня 2017 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відкрив банківський рахунок та ініціював встановлення кредитного ліміту з отриманням платіжної картки. 
Банком відповідачу було надано кредит у вигляді кредитного ліміту на рахунок зі сплатою 46,80 % річних на суму заборгованості. Основні умови кредитування були доведені до відома відповідача та підтверджені його підписом у паспорті споживчого кредиту, який підписано за допомогою електронного підпису у вигляді OTP-паролю. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором станом на 19.12.2025 утворилася заборгованість у розмірі 161 869,54 грн, яка складається з: 107685,21 грн - заборгованість за кредитом; - 54184,33 грн - заборгованість по відсоткам; - 0.00 грн - пеня; - 0 грн – штраф.
Враховуючи наведене, представник АТ «Акцент-Банк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 161 869,54 грн, а також судові витрати.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б\н від 03 вересня 2017 року у розмірі 161 869,54 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем 03.09.2017 було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг. Суд встановив, що відповідач підписав Анкету-заяву, погодився з умовами кредитування, отримав кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту та користувався ними. Також суд врахував, що паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису, а часткове погашення заборгованості підтверджує існування між сторонами кредитних правовідносин.
Оцінивши надані докази, місцевий суд дійшов висновку про доведеність факту укладення кредитного договору, надання позивачем кредитних коштів та неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо їх повернення. У зв`язку з наявністю непогашеної заборгованості суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та стягнув з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 161 869,54 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Представник ОСОБА_1 – адвокат Зачепіло З.Я. на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначає, що Анкета-заява від 03.09.2017 хоча й містить підтвердження приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, однак не містить погоджених сторонами умов щодо розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом. На думку апелянта, підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту має інформаційний характер і сам по собі не підтверджує погодження процентної ставки саме в тому розмірі, який банк просить стягнути.
Скаржник вказує, що надані банком витяги з Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів не підписані відповідачем, мають змінний характер та не підтверджують, що саме ці умови діяли і були погоджені сторонами на момент укладення договору. Крім того, наданий банком витяг з Умов набрав чинності лише у 2023 році, тоді як спірні правовідносини виникли у 2017 році.
Також апелянт зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів відкриття відповідачу рахунку, видачі платіжної картки, встановлення конкретного кредитного ліміту, руху коштів по рахунку та фактичного надання кредитних коштів у заявленому розмірі. На його думку, поданий банком розрахунок заборгованості є лише внутрішнім документом позивача та не може вважатися належним доказом розміру боргу без підтвердження первинними бухгалтерськими документами.
Крім того, представник ОСОБА_1 звертає увагу на те, що відповідач протягом дії кредитних правовідносин сплатив на користь банку 252 543,54 грн, однак суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам щодо порядку зарахування цих коштів та не перевірив обґрунтованість нарахованих процентів. На переконання апелянта, висновки суду в частині стягнення процентів не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а доводи про відсутність погодження процентної ставки залишилися неспростованими.
З огляду на викладене апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «Акцент-Банк» у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 54 184,33 грн.
Позиція інших учасників справи
Представник АТ «Акцент-Банк» - Скічко Е.С. подала відзив на апеляційну скаргу, оскільки вважає, що подана відповідачем апеляційна скарга не підлягає. Вказує, що відповідач в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підтвердив ознайомлення з ними та погодився, що разом з Умовами і Тарифами вона становить кредитний договір № Б/Н від 03.09.2017, а також зобов`язався самостійно відстежувати їх зміни на сайті банку
Посилання апелянта на відсутність погодження процентної ставки вважає безпідставними, оскільки умови кредитування, включно з відсотками, були визначені в паспорті споживчого кредиту та Тарифах, з якими відповідач ознайомився та погодився, що підтверджується його підписом, у тому числі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач також зазначив номер телефону для отримання OTP, що підтверджує належну ідентифікацію та акцепт умов договору. Факт користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості свідчать про існування кредитних правовідносин та погодження умов договору.
Доводи апелянта про відсутність належних доказів видачі кредиту, встановлення ліміту та руху коштів також вважажє необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено відкриття рахунку, встановлення кредитного ліміту, видачу картки та використання кредитних коштів, що відображено у банківській виписці, яка є первинним бухгалтерським документом. Розрахунок заборгованості підтверджує рух коштів і наявність боргу, а довідки банку про ліміт та видачу картки підтверджують фактичне надання кредиту. 
Щодо процентів, то вони були прямо передбачені погодженими умовами кредитування та підтверджені підписаним паспортом споживчого кредиту, тому підстав для їх неврахування немає. Розрахунок заборгованості є обґрунтованим, підтверджений первинними документами та випискою, а доводи апелянта про його недостовірність вважає припущеннями.
Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржене рішення без змін, розглянувши справу за відсутності представника банку.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Зачепіло З.Я. подала відповідь на відзив. Зазначає, що відповідно до довідки про ліміти, наданої АТ «Акцент-Банк», станом на 18.12.2025 розмір кредитного ліміту за договором становив 107 700 грн. Разом із тим із розрахунку заборгованості за договором № Б/Н від 03.09.2017 вбачається, що відповідач упродовж строку дії кредитних правовідносин здійснював численні платежі на погашення заборгованості, а загальна сума сплачених коштів становить 252 543,54 грн, що підтверджується розрахунком позивача. Однак аналіз цього розрахунку свідчить, що зазначені кошти переважно були зараховані на погашення процентів та інших нарахувань, тоді як сума основного боргу фактично не зменшувалася, що, на думку апелянта, ставить під сумнів правильність та обґрунтованість розрахунку заборгованості і потребує його перерахунку.
Крім того, представник скаржника вказує, що відповідачє особою з інвалідністю II групи, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, та у зв`язку зі станом здоров`я потребує постійного лікування, медичного нагляду, придбання лікарських засобів і реабілітаційних заходів, що зумовлює значні фінансові витрати, через що він був змушений звернутися до банку за кредитними коштами.
Також апелянт посилається на положення Конституції України та практику Конституційного Суду України щодо захисту прав споживача як слабкої сторони договору, принципів справедливості, добросовісності та пропорційності, а також на практику ЄСПЛ щодо доступу до правосуддя і недопустимості надмірного фінансового тягаря.
З огляду на викладене апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити.
Заяви (клопотання) учасників справи
У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. 
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 03 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
Згідно з анкетою-заявою відповідач висловив свою згоду на те, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.
До матеріалів позову позивачем долучено копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с.68).
В матеріалах справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту підписаного ОСОБА_1 03.09.2017 електронним підписом шляхом підтвердження одноразовим паролем з його номера телефону (а.с. 25-26).
Із зазначеного Паспорту споживчого кредиту вбачається, що сторонами погоджено Тип кредиту – Поновлювана кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; Сума / ліміт кредиту, грн. До 50 000 грн. по Картці «Універсальна» та до 100 000 грн по Картці «Універсальна Gold»; Строк кредитування 240 місяців; Мета отримання кредиту – на споживчі цілі; Спосіб та строк надання кредиту – Кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Строк надання кредиту протягом одного дня. 
Пільгова процентна ставка: 0,000001 відсотка на місяць. Базова процентна ставка: 3,9% в місяць (46,8% річних) по Картці «Універсальна» та 3,7% в місяць (44,4% річних) по Картці «Універсальна Gold». Тип процентної ставки Фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит). Загальні витрати за кредитом, грн. 85459,96 грн розраховано, виходячи з суми кредитного лімиту 25000 грн., погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами по Картці «Універсальна» та 95561,72 грн розраховано, виходячи з суми кредитного лімиту 25000 грн., погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами по Картці «Універсальна Gold». Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн. 110 459,96 грн по Картці «Універсальна» та 120 561,72 грн по Картці «Універсальна Gold». Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 58,23% по Картці «Універсальна Gold» та 56,44% по Картці «Універсальна Gold». 
Згідно з довідкою за картками ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до березня місяця 2021 року; № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_4 , строком дії до вересня місяця 2028 року; № НОМЕР_5 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_6 , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с.53).
Відповідно до довідки за лімітами клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC00001196591) від 03.09.2017 за період з 03.09.2017 у по 19.12.2025, були встановлені наступні ліміти: 03.09.2017 на суму 0.00 грн, 12.06.2023 збільшено на суму 5000.00 грн, 31.07.2023 року збільшено на суму 15 000 грн, 31.07.2023 збільшено на суму 15000.00 грн, 08.08.2023 збільшено на суму 30000 грн 08.08.2023 збільшено на суму 30000 грн, 10.08.2023 збільшено на суму 53 000 грн, 20.10.2023 збільшено на суму 60 000 грн, 20.10.2023 збільшено на суму 60 000,00 грн 30.10.2023 збільшено на суму 70000 грн, 30.10.2023 збільшено на суму 70 000 грн, 09.11.2023 збільшено на суму 80000 грн, 18.12.2025 збільшено на суму 107 700 грн (а.с. 52). 
Згідно з випискою по картці ОСОБА_1 за період з 03.09.2017 – 19.12.2025 сума витрат за період – 423 425,19 грн, сума зарахувань за період – 288 664,86 грн, сума комісй – 5209,08 грн (а.с. 27-51).
Відповідно до розрахунку заборгованості за б/н від 03.09.2017, укладеного між АТ «А-банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 19.12.2025 заборгованість становить 161 869,54 грн, яка складається з наступного: 107685,21 грн - заборгованість за тілом кредиту та 54 184,33 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.12-23).
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом ст. ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із положеннями ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З наведених обставин вбачається, що анкета-заява, яка підписана позичальником ОСОБА_1 , містить анкетні дані останнього, його контактну інформацію. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що відповідач погодився з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг
На підтвердження того, що відповідач отримував та користувався кредитними коштами, позивачем було надано виписку про рух коштів, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувався коштами наданими позивачем.
Отже, між сторонами укладено договір банківського обслуговування, який містив в собі елементи кредитного договору, який є обов`язковим до виконання.
ОСОБА_1 користувався коштами банку та здійснював погашення заборгованості за договором, чим підтверджував та розумів своє зобов`язання перед банком, що свідчить про виконання угоди сторонами.
З матеріалів справи також вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 107 685,21 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів на рахунку відповідача.
Надана банком виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірі відповідач суду не надав. За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками колегія суддів виходить з такого.
Звертаючись до суду з позовом, АТ «А-Банк» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками.
Банк, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості, у тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил, які розміщені на сайті (https://a-bank.com.ua/terms), як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
У зв`язку з неодноразовою зміною Умов та Правил, що розміщені на офіційному сайті банку кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Колегія суддів вважає, що Витяг з Умов та Правил, які містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, у постанові Верховного Суду від 16 липня 2024 року в справі № 686/9664/21.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.
Водночас, суд першої інстанції не врахував, що в підписаній відповідачем анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 03.09.2017 відсутні умови про сплату відповідачем процентів за користування кредитом.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зіславшись на підписаний позичальником паспорт споживчого кредиту, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. 
Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 
Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20.
Зокрема, у паспорті кредиту за програмою «Кредитна картка» зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. 
Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «А-Банк» заборгованості за нарахованими та простроченими процентами за користування кредитом у сумі 54 184,33 грн. В цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.
Щодо вимоги скарги про зобов`язання банку здійснити перерахунок сум по кредиту, то такі не підлягають до задоволення, оскільки окремих вимог з цього приводу апелянт не заявляв,тоді як предметом спору є стягнення боргу за кредитом за позовом банку. У скарзі апелянт фактично визнав вимоги по тілу кредиту та просить скасувати рішення в частині процентів 54 184,33 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги частково. Рішення суду в частині стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» у розмірі 107 685,21 грн. 
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни задоволити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення. 
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б\н від 03 вересня 2017 року у розмірі 107 685,21 грн. 
В решті вимог позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач:        Л. В. Василишин 
Судді:  В. М. Барков
І. О. Максюта