ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 червня 2026 року	Справа №160/2959/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.12.2025 №047050034428 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Криворізькому коксохімічному технікумі з 01.09.1986 по 28.02.1990 та періоди трудової діяльності відповідно до її трудової книжки від 05.04.1990 № НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 період роботи на ПАТ Дніпровський металургійний комбінат з 02.04.1990 по 10.05.2000;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням страхового стажу - 38 років 06 місяців 28 днів - з 27.11.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулася до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. За результатами розгляду цієї заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було прийнято рішення №047050034428 від 08.12.2025 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. При цьому до страхового стажу позивача відповідачем не зараховано періоди трудової діяльності згідно з її трудовою книжкою через неточності при внесенні запису про зміну прізвища. Також до пільгового стажу позивача не зараховано періоди згідно з наданими довідками про підтвердження стажу для призначення пенсії, оскільки у довідках не зазначено дати та номери наказів про початок і закінчення періодів пільгової роботи. Із зазначеним рішенням позивач не погоджується та вказує, що вона досягла необхідного віку та має необхідний страховий і пільговий страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, тому і звернулась із цим позовом до суду.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/2959/26 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Від відповідача-1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач-1 зазначив таке. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу за наданими документами не зараховано період навчання згідно диплома від 03.03.1990 НОМЕР_2 , оскільки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу в паспорті « ОСОБА_3 »; періоди трудової діяльності, відповідно до трудової книжки від 05.04.1990 НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші трудової книжки в записі про підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не вірно зазначено номер свідоцтва про шлюб, на підставі якого внесені дані зміни. Витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00039380445 від 22.04.2023 не можливо взяти до уваги, оскільки в документі зазначено по батькові « ОСОБА_4 », що не відповідає даним паспорту НОМЕР_3 – « ОСОБА_5 ». Також відповідач-1 зазначив, що надані позивачем довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.12.2020 №023-4219, №023-4220 та №023-4221 неможливо взяти до уваги, оскільки відсутні дати та номери наказів про початок та закінчення періодів пільгової роботи. Таким чином, підтверджений належними документами, страховий стаж позивача становить 24 роки 10 місяців 03 дні, пільговий стаж за Списком №2 відсутній, оскільки не підтверджений в порядку, визначеному законодавством. Вказаний стаж є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим відповідачем-1 було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. На підставі викладеного відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позову.
Згідно з довідками про доставку електронного листа, позовна заява та ухвала про відкриття провадження у справі були доставлені до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідач-2 не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву та не повідомив поважності причин його неподання, тому з огляду на положення ч.6 ст.162 КАС України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду витребувано у відповідачів належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.
Відповідачем витребуваних судом документів надано не було.
Згідно з ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем – також залишити позовну заяву без розгляду.
З огляду на ненадання відповідачем витребуваних судом документів, а також, враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (відповідач-1) від 08.12.2025 №047150028136 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
У рішенні, з-поміж іншого, зазначено про таке.
Дата народження заявника: ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Дата звернення заявника до територіальних органів Пенсійного фонду України 01.12.2025. 
Заявник на обліку, як отримувач пенсії в органах Пенсійного фонду України не перебуває. 
Пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закону №1058) (Список №2), становить 55 років. 
Вік заявника 55 років. 
Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058 (Список №2), становить 25 років. 
Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058 (Список №2), становить 10 років.
Страховий стаж особи становить 24 роки 10 місяців 3 дні. 
Пільговий стаж особи за Списком №2 відсутній. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: 
До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома від 03.03.1990 НОМЕР_2 , оскільки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу в паспорті « ОСОБА_3 ».
До страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності, відповідно до трудової книжки від 05.04.1990 НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші трудової книжки в записі про підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не вірно зазначено номер свідоцтва про шлюб, на підставі якого внесені дані зміни. 
Витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00039380445 від 22.04.2023 не можливо взяти до уваги, оскільки в документі зазначено по батькові « ОСОБА_4 », що не відповідає даним паспорту НОМЕР_3 – « ОСОБА_5 ». 
Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності. 
До заяви надано довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.12.2020 №023-4219, №023-4220 та №023-4221, які не можливо взяти до уваги, оскільки відсутні дати та номери наказів про початок та закінчення періодів пільгової роботи. 
За таких обставин вирішено: відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
Не погоджуючись з таким рішенням органів пенсійного фонду, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною 1 статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так, трудова книжка ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 05.04.1990, копія якої додана до матеріалів справи, містить, зокрема, такі записи про періоди роботи позивача (мовою трудової книжки):
01.09.1986 Учеба в Криворожском коксохимическом 
28.02.1990 техникуме.
Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського
02.04.1990 Принята машинистом холодильной установки 4 разр. магазина № 7.
21.02.1992 Переведена машинистом холодильной аммиачной установки хладбазы.
13.03.1992 Переведена машинистом холодильных установок общетоварной базы.
07.02.1992 ОРС ДМК им. Дзержинского переименован в Управление реализации товаров ДМК им. Дзержинского. 
12.03.2001 Переведена машинистом холодильных установок 4 разряда фабрики кулинарии.
01.11.2002 В связи с совершенствованием структуры управления переведена в управление питания и торговли фабрики кулинарии машинистом холодильных установок 4 разряда.
05.11.2007 Уволена по инициативе работника по уходу за ребенком до 14 лет, ст. 38 КЗоТ Украины.
Донецька філія ТОВ «Інспекторат Україна»
15.01.2008 Принята на должность инспектора-контролера по срочному трудовому договору.
31.12.2008 Уволена в связи с окончанием срока срочного трудового договора п. 2 ст. 36 КЗоТ Украины.
15.01.2009 Принята на должность инспектора-контролера по срочному трудовому договору.
31.12.2009 Уволена в связи с окончанием срока срочного трудового договора. Основание: п. 2 ст. 36 КЗоТ Украины.
Відкрите акціонерне товариство «Дніпровагонмаш»
03.02.2010 Принята в отдел технического контроля на должность контролера сварочных работ 3 разряда по срочному трудовому договору.
Відкрите акціонерне товариство «Дніпровагонмаш» перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш»
14.05.2015 Уволена по сокращению штатов согласно п. 1 ст. 40 КЗоТ Украины.
15.06.2015 Розпочата виплата допомоги по безробіттю.
08.06.2016 Закінчено виплату допомоги по безробіттю.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Днепрукрмет»
02.09.2016 Прийнято черговим.
28.11.2016 Звільнена за власним бажанням (ст.38 КЗпП України).
Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш»
05.12.2016 Принята контролером сварочных работ 5 разряда в отдел технического контроля по срочному трудовому договору. 
Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш» перейменовано з 23.04.2018 на Приватне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш».
01.11.2022 У зв`язку зі змінами в структурі управління переведена до служби якості контролером якості 5 р. відділу технічного контрою.
Приватне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш» перетворено в Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС Дніпровагонмаш». 
В оскаржуваному рішенні орган пенсійного фонду вказав, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності, відповідно до трудової книжки від 05.04.1990 НОМЕР_1 , оскільки на титульному аркуші трудової книжки в записі про підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не вірно зазначено номер свідоцтва про шлюб, на підставі якого внесені дані зміни. 
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162:
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців (п.1.1.);
- відомості про робітника записуються на першому аркуші (титульній сторінці) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочень або заміни ім`я та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта середня, середня спеціальна і вища вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню чи незакінчену вищу освіту також може бути здійснена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки учбового закладу і т. ін.). Професія або спеціальність записуються в трудовій книжці на підставі документа про освіту або іншого належно оформленого документа (п.2.10.);
- після зазначення дати заповнення трудової книжки робітник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше була заповнена трудова книжка (п.2.11).
Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі Інструкція №58).
Згідно з Інструкцією №58:
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (п.1.1);
- відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження (п.2.11.);
- після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (п.2.12).
Як видно із п. 2.13. цієї ж інструкції, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.
Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Із трудової книжки позивача, копія якої надана до матеріалів справи, видно, що прізвище було виправлене з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та вказано « ОСОБА_6 изменена на ОСОБА_3 на основ. свид. о браке №235 от 27 июня 1992 года». Цей запис засвідчено підписом інспектора відділу кадрів та печаткою підприємства.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» установлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Крім того, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Також, Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 (адміністративне провадження №К/9901/18274/18) зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у її трудовій книжці.
З огляду на викладене, суд зазначає, що періоди роботи позивача відповідно до її трудової книжки від 05.04.1990 № НОМЕР_1 мають бути зараховані до страхового стажу позивача.
Відповідно до п «д» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно з пунктом 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Так, період навчання позивача з 01.09.1986 по 28.02.1990 у Криворізькому коксохімічному технікумі підтверджується трудовою книжкою позивача, дипломом серії НОМЕР_2 і архівною довідкою від 09.12.2022 №04-43/37, виданою Відокремленим структурним підрозділом «Криворізький технічний фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій».
Таким чином, період навчання з 01.09.1986 по 28.02.1990 має бути зарахований до страхового стажу позивача.
Щодо права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зарахування до її пільгового стажу періоду роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 02.04.1990 по 10.05.2000, суд зазначає таке.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Судом установлено, що на час звернення за призначенням пенсії (01.12.2025) ОСОБА_1 досягла віку 55 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
Суд установив, що органами пенсійного фонду не зараховано до пільгового стажу позивачаперіод роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 02.04.1990 по 10.05.2000 через відсутність у довідках про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.12.2020 №023-4219, №023-4220 та №023-4221 дати та номерів наказів про початок та закінчення періодів пільгової роботи.
Суд зазначає, що щ метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Суд установив, що згідно з довідкою від 15.12.2020 №023-4219, виданою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» у відділі робочого оснащення в період з 02.04.1990 по 31.12.1991 на виробництві – загальні професії по професії машиніст (холодильних установок) з обслуговуванням аміачно-холодильних установок, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІ. 
Згідно з довідкою від 15.12.2020 №023-4220, виданою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» у відділі робочого оснащення в період з 01.01.1992 по 10.03.1994 на виробництві – загальні професії по професії машиніст (холодильних установок) з обслуговуванням аміачно-холодильних установок, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІ. 
Відповідно до довідки від 15.12.2020 №023-4221, виданою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» у відділі робочого оснащення в період з 11.03.1994 по 10.05.2000 на виробництві – загальні професії по професії машиніст (холодильних установок) з обслуговуванням аміачно-холодильних установок, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІ. 
Отже, вказаними довідками підтверджені періоди роботи позивача із 02.04.1990 по 31.12.1991, із 01.01.1992 по 10.03.1994, із 11.03.1994 по 10.05.2000, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до п.23 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Суд зазначає, що наведені довідки підписані посадовими особами і засвідчені печаткою підприємства, де працювала позивач.
Довідки є чинними, доказів їх скасування не надано.
Таким чином, період роботи позивача з 02.04.1990 по 10.05.2000 має бути зарахований до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
З огляду на викладене, суд зазначає, що оскаржуване у цій справі рішення є таким, що прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України, відповідно, це рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Згідно з пп. 3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Отже, органи пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження – це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акту.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
Також суд зобов`язує відповідча-1 зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1986 по 28.02.1990 та періоди трудової діяльності відповідно до її трудової книжки від 05.04.1990 № НОМЕР_1 ; а також зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 02.04.1990 по 10.05.2000.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).
З огляду на викладені норми, часткове задоволення позовних вимог позивача, а також те, що права позивача були порушені рішенням відповідача-1, яке судом скасовано, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судового збору у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул О.Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 490333, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.12.2025 №047050034428 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1986 по 28.02.1990 та періоди трудової діяльності відповідно до її трудової книжки від 05.04.1990 № НОМЕР_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 02.04.1990 по 10.05.2000.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог, у їх задоволенні відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул О.Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341).
Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427).

Суддя Н.В. Кучугурна