УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
295/4834/26
2/290/560/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
22 червня 2026 року	селище Романів	

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (ЄДРПОУ: 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
У березні 2026 року представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з останньої на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором №30.06.2025-100002591 станом на 09.03.2026 року у розмірі 13 280,00 грн., з яких: 4000,00 грн — сума заборгованості по тілу кредиту, 6200,00 грн — сума заборгованості за процентами, 360,00 грн — комісія, 720,00 грн — додаткова комісія, 2000,00 грн — неустойка.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30.06.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №30.06.2025-100002591 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. Оскільки відповідач має непогашену кредитну заборгованість перед позивачем, представник звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня 2026 року матеріали справи було направлено до Романівського районного суду Житомирської області для розгляду за територіальною підсудністю.
21 квітня 2026 року ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Судом направлено сторонам ухвалу про відкриття провадження. Відповідач повідомлений належним чином в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України, відзиву на позовну заяву чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін суду не надав.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, судом встановлено, що 30.06.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №30.06.2025-100002591 шляхом підписання Заявки. За допомогою системи BankID НБУ було здійснено однозначну ідентифікацію позичальника ОСОБА_1 . Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 1% за кожен день користування кредитом терміном на 217 днів.
ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, забезпечивши перерахування кредитних коштів у сумі 4000,00 грн на вказаний відповідачем картковий рахунок 30.06.2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи реєстрами та розрахунком заборгованості. Своєю чергою, відповідач зобов`язання перед ТОВ "Споживчий центр" належним чином не виконала, у визначений договором строк кошти не повернула, у зв`язку з чим станом на 09.03.2026 року утворилась заборгованість.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним боргового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання, суму отриманого тіла кредиту в розмірі 4000,00 грн не повернула, а також не сплатила нараховані в межах строку дії договору відсотки в розмірі 6200,00 грн. З огляду на це, вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту та відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 360,00 грн та додаткової комісії в розмірі 720,00 грн (разом 1080,00 грн), суд зазначає наступне.
Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою, є нікчемною. Встановлення кредитором будь-яких комісій чи платежів за дії, пов`язані з адмініструванням чи обслуговуванням кредиту, які не несуть окремого корисного ефекту для споживача, є незаконним.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року (справа № 496/3134/19) дійшла висновку, що норми Закону України «Про споживче кредитування» розмежовують оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача. Умова договору про споживчий кредит щодо платності інформації про стан заборгованості, яку споживач має право за законом отримувати безоплатно щонайменше один раз на місяць, є нікчемною відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування». Позивачем не доведено, які саме самостійні послуги надавались відповідачу в обмін на нарахування комісії та додаткової комісії, у зв`язку з чим вказані пункти умов є нікчемними, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу) в розмірі 2000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Вказана норма закону прямо передбачає, що в таких випадках неустойка (штраф, пеня) та інші штрафні санкції, передбачені договором про споживчий кредит, нараховані за прострочення виконання зобов`язань, підлягають списанню і не можуть бути стягнуті судом. Оскільки спірні правовідносини виникли та існували в період дії воєнного стану, нарахування та стягнення штрафу в розмірі 2000,00 грн є протиправним, тому в цій частині позову слід відмовити.
Таким чином, деталізований аналіз структури заявлених вимог та результатів їх розгляду відображено у наступній таблиці:
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (ЄДРПОУ: 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032) заборгованість за Кредитним договором №30.06.2025-100002591 від 30.06.2025 року у загальному розмірі 10 200,00 грн (десять тисяч двісті гривень 00 копійок), яка складається з: 4000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 6200,00 грн — заборгованість за нарахованими відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення комісії, додаткової комісії та неустойки (штрафу) — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 044,72 грн. (дві тисячі сорок чотири гривні 72 копійки).
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя	Андрій ШАКАЛОВ