ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/2914/25
Провадження № 2/505/1660/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року         місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді      Дзюбинського А.О.,
за участі
секретаря судового засідання    Антонюк Ю.А.,
позивача        ОСОБА_1 
представника позивача адвоката   Куликової О.В.
відповідача        ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області як орган опіки та піклування, Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до Подільського міськрайонного суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , матері його спільної з ним дитини ОСОБА_3 .
Обґрунтовуючи свою позовну заяву тим, що з 27.06.2024 по 26.03..2020 він перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ). Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 27.06.2024, актовий запис № 150, який розірвано відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2020 року, справа № 505/2813/19.
У шлюбі сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з позивачем, а також його матір`ю позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де для дитини створені належні умови для проживання та навчання.
Він є сержантом поліції поліцейським поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Подільського районного управління поліції охорони в Одеській області та має стабільний дохід. Неповнолітня дитина ОСОБА_3 знаходиться повністю на його утриманні.
Відповідачка ОСОБА_2 виїхала з м. Подільськ до м. Дніпра, з 2019 року спільно з дитиною ОСОБА_3 не проживає, будь-яких коштів на утримання дитини не надає, участі у вихованні та житті дитини не приймає.
У зв`язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Процесуальні дії у справі
21.10.2025 від відповідачки  ОСОБА_2 до суду надійшла заява про проведення судових засідань у режимі відеоконференції з Соборним районним судом міста Дніпра, яке судом задоволено та постановлено ухвалу про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. 
Ухвалою судді 31.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13 год. 00 хв. 18.12.2025 та витребування письмового висновку в органу опіки та піклування. 
22.12.2025 від відповідача до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач позов визнає та просить його задовольнити.
09.01.2026 від Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління юстиції України до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.
23.01.2026 постановлено ухвалу про залучення третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та про відкладення підготовчого судового засідання на 13 год. 00 хв. 26.02.2026.
03.02.2026 до суду надійшов від Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.
26.02.2026 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13 год. 15 хв. 30.04.2026.
30.04.2026 в судове засідання з`явився позивач, представник позивача, та у режимі відеоконференції відповідач. 
Позиція сторін
Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву з підстав, зазначених у ній. Позивач стверджував, що його колишня дружина відповідачка ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо їх спільної дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме виїхала з м. Подільськ до м. Дніпра, з 2019 року з дитиною не проживає, будь-яких коштів на утримання дитини не надає, в житті дитини участі не приймає. У зв`язку з чим, позивач просить позов задовольнити повністю та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що дійсно перебувала у шлюбі з позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 . Деякий час після народження дитини вона проживала разом з ОСОБА_1 . В подальшому виїхала в місто Дніпро, де народила іншу дитину. Досі проживає в м. Дніпро. Також підтвердила, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком в м. Подільськ Одеської області. Підтвердила, що неналежно виконувала батьківські обов`язки, зазначила, у зв`язку зі зміною сімейних обставин, вони мешкають у різних містах, в неї інша сім`я, спільно із іншим чоловіком має дитину. Відповідачка висловила незгоду із позовними вимогами щодо позбавлення її батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 та висловила намір підтримувати зв`язок із дитиною.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) зареєстрували шлюб 27.06.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №150, який відповідно до рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2020 було розірвано.
У них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.04.2019, актовий запис №472, виданого повторно Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 
На даний час неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються довідкою виданою виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради № 02-53/372 від 10.07.2025. 
Відповідно до характеристики № 02-53/373 виданої 10.07.2025 старостою Вестерничанського старостинського округу Куяльницької сільської ради Талмазан Валентиною, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку матері. ОСОБА_1 працює в УОП в Одеській області. Розлучений, один виховує неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час проживання на території Куяльницької сільської ради зарекомендував себе з гарної сторони. Спокійний, порядний, відповідальний. Громадський порядок не порушує, сімейних скандалів не вчиняє, алкогольними напоями не зловживає. Відносно ОСОБА_1 скарг та зауважень до Куяльницької сільської ради не надходило.
Відповідно до характеристики виданої начальником Подільського УПО в Одеській області Драгонюком Дмитром , сержант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований та професійно грамотний співробітник.
Відповідно до довідки № 363 від 23.06.2025 виданої директором ліцею №1 Подільської міської ради Подільського району Одеської області Куленко Тетяною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениця 6-В класу, дійсно навчається в ліцеї №1 Подільської міської ради Подільського району Одеської області. Мати дитини, ОСОБА_3 , не бере належної участі у вихованні та навчанні дитини. 
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.08.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання кімнати умебльовані в наявності є всі необхідні побутові прилади, наявне електропостачання, водопостачання, опалення газове, санітарно гігієнічні норми проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окрема кімната, яка оснащена необхідними меблями та побутовою технікою. Наявне облаштоване місце для навчання та тренування. У дитини є в достатній кількості одяг та взуття.
Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 виданої з місця роботи, загальна сума доходу за період з 01.08.2022 по 31.07.2025 за виключенням аліментів становить 1 403 645 грн. 
Відповідно до довідки виданої сімейним лікарем КМБ ЦБМСД м. Подільськ Шевченко Т.С. , дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом сімейного лікаря та завжди до лікаря на профілактичний огляд, щеплення, захворювання дитини, звертався батько ОСОБА_1 , протягом останніх шести років мати на прийомі з дитиною не була. 
Рішенням виконавчого комітету Куяльницької сільської ради від 28.01.2026 року №11 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого головою органу опіки та піклування Куяльницьким сільським головою Паламарчуком Сергієм від 02.02.2026, зазначено, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Спірні правовідносини склалися між сторонами з приводу позбавлення батьківських прав.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст.165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.
Судом, не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, остаточно і свідомо самоусунусь від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилась проживати з батьком.
Суд бере до уваги, що відповідачка протягом тривалого часу неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо доньки, не брала достатньої участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні. Разом із тим, під час розгляду справи не встановлено не встановлено достатніх та належних доказів того, що така поведінка відповідачки має характер свідомого, остаточного та умисного самоусунення від виконання батьківських обов`язків.
Суд враховує, що сторони тривалий час проживають окремо, між ними існують конфліктні відносини, відповідачка проживає в іншому місті та має іншу сім`ю. Вказані обставини не звільняють відповідачку від виконання батьківських обов`язків, однак у сукупності з її поясненнями щодо наміру підтримувати зв`язок із дитиною та брати участь у її житті не дають суду підстав дійти висновку про неможливість зміни її поведінки у майбутньому.
З огляду на те, що позбавлення батьківських прав є виключним заходом сімейно-правової відповідальності, який застосовується лише у разі доведеного свідомого нехтування батьківськими обов`язками та неможливості зміни поведінки матері чи батька, суд вважає передчасним застосування до відповідачки такого заходу.
Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається батько, не свідчить безумовно про те, що мати дитини не бажає брати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. СК України розрізняє обов`язки батька з виховання (стаття 150 СК України) та обов`язки батька з матеріального утримання (аліментні зобов`язання, передбачені статтями 180, 181, 185 СК України).
Однією з підстав для позбавлення батьківських прав відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України є ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а не з її утримання.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
У висновку Куяльницької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого головою органу опіки та піклування Куяльницьким сільським головою Паламарчуком Сергієм від 02.02.2026, зазначено, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Частиною 6 ст.19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Водночас, висновок органу опіки та піклування не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії. Також вказаний документ не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18).
Суд не бере до уваги наданий висновок Куяльницької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 17.04.1996, затверджений рішенням виконавчого комітету Куяльницької сільської ради, як органу опіки та піклування від 28.01.2026 № 11, вважає його недостатнім обґрунтованим, так як його зміст фактично констатує обставини, на які посилається кожна з сторін, та не наведено будь-яких підстав щодо задоволення заяви позивача. Суд також враховує і ту обставину, що із вказаного висновку не є зрозумілим, яким чином позбавлення батьківських прав відповідача сприятиме захисту прав та інтересів дитини.
Верховний Суд наголошує, що самі по собі неприязні стосунки між батьками та недосягнення ними згоди щодо порядку і способу участі у вихованні дитини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав. Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків не свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків і не є підставою для позбавлення батьківських прав.
Крім того, оскільки батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому погіршення особистих стосунків матері та дитини чи батьків самої дитини може мати тимчасовий характер і не є підставою для позбавлення батьківських прав.
Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею.
Зокрема суд установив, що неможливість активної участі матері в житті дитини спричинена об`єктивними причинами, введенням військового стану, сторони не проживають разом, зокрема те, що між позивачем та відповідачкою існують неприязні стосунки, а отже, позивачем не доведено свідомого ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, яка бажає змінити свою поведінку та брати активнішу участь в житті дитини.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачка не бажає спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, натомість встановлено, що між сторонами існує конфлікт, що негативно вплинуло на їх взаємовідносини з донькою, яка залишилась проживати з батьком та бабусею.
Суд враховує, що відповідачка виявляє прихильне ставлення до своєї доньки, хоче підтримувати батьківсько-дитячі стосунки.
Отже за встановлених обставин судом не встановлено негативного впливу на психічний стан та розвиток неповнолітньої.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких обставин, судом у справі не встановлено.
Під час судового розгляду відповідачка не заперечувала факту неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, однак пояснила це складними життєвими обставинами, проживанням у іншому місті, створенням нової сім`ї та наявністю іншої малолітньої дитини. Також відповідачка зазначила, що не втратила інтересу до доньки та не бажає остаточного припинення правового зв`язку з нею, тому суд не вбачає необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, доцільність вжиття якого ані позивач, ані орган опіки та піклування належно не аргументували.
В межах розгляду даної справи, судом не встановлено фактичних даних, які б давали підстави вважати, що поведінку відповідачки не можливо змінити, не містить таких даних і поданий Висновок, у якому наведено загальні формулювання щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав та який не містить виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування матір`ю своїми обов`язками.
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 47 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»).
За таких обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав необхідно відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав застосовування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення її батьківських прав.
При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частинами першою-четвертою ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Згідно із п. 1 ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).
Відповідно до частин першої, другої ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
П. п. 1, 3 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), в тому числі й на рівне виховання батьками.
Беручи до уваги всі встановлені судом обставини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи викладені норми законів, суд доходить висновку про необхідність попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо її доньки неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 19, 141, 164, 165, 180, 181 СК України, ст. 12, 15 ЗУ "Про охорону дитинства", керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову  ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області як орган опіки та піклування, Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Попередити  ОСОБА_2  про необхідність змінити ставлення до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та що у випадку ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки вона може бути позбавлена батьківських прав.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У зв`язку із надмірним навантаженням судді, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у визначені процесуальні строки, оскільки у Подільському міськрайонному суді Одеської області наразі здійснює судочинство чотири судді, за штатом передбачено дев`ять, та здійсненням головуючим суддею у цій справі повноважень слідчого судді на території Подільського району Одеської області, повне судове рішення складено 01.06.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області як орган опіки та піклування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04379835, місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, с. Куяльник, вул. Куяльницька, буд. 26А, тел. +380486224564
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44360478, місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Подільськ, вул. Соборна, буд. 105, тел. +380632258829
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37574344, місцезнаходження: Одеська область, м. Подільськ, просп. Шевченка, 16, +380486224623

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області         Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ