Справа №587/1002/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.	
Номер провадження 33/816/1238/26 	Суддя-доповідач Джепа Г. В. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Джепа Г. В., за участю секретаря судового засідання Кислої Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/1002/26 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Халупка С. В. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2026, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
- захисника – адвоката Ванжули Я. В 
установив:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2026 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн.
Згідно постанови судді, 09.03.2026 о 12:14 год в с. Головашівка на автошляху Р-61 Батурин-Конотоп-Суми ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д. н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», проба позитивна 1,71 проміле, з результатом згодний, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
У поданій апеляційній скарзі захисник Халупко С. В. просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції помилково не застосовано спеціальний порядок огляду військовослужбовця, передбаченого ст. 266-1 КУпАП, а результати газоаналізатора Драгер 1, 71 проміле не може бути покладені в основу постанови без перевірки законності процедури його отримання. Крім того, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності стверджує, що права ОСОБА_1 були роз`яснені несвоєчасно, що істотно обмежило право на захист, а суд не надав належної оцінки показанням командира та стану здоров`я ОСОБА_1 .
У судове засідання призначене на 01.06.2026 ОСОБА_1 не з`явився, захисник Ванжула Я. В. брав участь у судовому засідання в режимі відеоконференції та просив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 – адвоката Ванжула Я. В., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2026 та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, у тому числі відеозаписи, оцінивши докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. 
Відповідно до положень п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1. 9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).
Згідно із п. п. 4, 5, 6, 7, 10 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 610303 від 09.03.2026, в якому зазначено обставини вчинення цього правопорушення ОСОБА_1 ;
- результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним за допомогою технічного засобу Alkotest Drager 6820, згідно якого результати тесту 1, 71 проміле;
- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який він своїм підписом засвідчив, що з результатами згоден;
- переглянутими судом першої інстанції відеозаписами з боді-камери поліцейського, який міститься на диску, що доданий до протоколу.
На відео також зафіксовано як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Alkotest Drager 6820, результат якого є позитивним, складає 1,71 проміле, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 , дізнавшись про результат огляду, не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду, підписав акт про проходження огляду, у якому вказано про його згоду із результатами огляду, що було підставою для складання адміністративного протоколу.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З наявної у справі сукупності доказів достовірно вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.9 а ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши вказані докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
Жодних заперечень щодо проведеного огляду та його результатів за допомогою приладу Alkotest Drager 6820 ОСОБА_1 ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в акті огляду не зазначив.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і до нього мав бути застосований порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст. 266-1 КУпАП висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2026 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в с. Головашівка на автошляху Р-61 Батурин-Конотоп-Суми, тобто поза межами території будь-якої військової частини. При цьому будь-яких документів про те, що на час зупинки ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби не надано. 
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими ст. 266 КУпАП.
У той же час, ст. 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13-Б КУпАП. Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не належить до військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП, а тому порядок, визначений ст. 266-1 КУпАП, не підлягає застосуванню.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що результати газоаналізатора Драгер 1, 71 проміле не може бути покладені в основу постанови без перевірки законності процедури його отримання є необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314 – VII періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.
Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
З матеріалів справи слідує, що останнє калібрування газоаналізатора Дrager Alcotest 6820 було проведено 07.11.2025, а огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з його використанням проводився 09.03.2026, тобто огляд проведено до спливу річного терміну останнього градуювання (калібрування).
З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 була проведена без порушення норм чинного законодавства і поліцейськими правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння водія газоаналізатор Drager Alcotest 6820 та його показники є допустимими доказами. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 права були роз`яснені несвоєчасно, а саме після складання протоколу висновків суду першої інстанції не спростовують. Матеріали справи, зокрема, відеозапис не підтверджують порушення права на захист чи настання будь-яких негативних наслідків для особи у зв`язку з часом роз`яснення прав. ОСОБА_1 погодився з результатом газоаналізатор Drager Alcotest 6820, що підтверджується як відеозаписом так і Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а права були роз`яснені ОСОБА_1 .
Стосовно інших доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що стороною захисту не надано будь-яких документів на підтвердження стану здоров`я ОСОБА_1 , а також не обґрунтовано, яким чином поліція та суд мали врахувати показання командира.
Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1988 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.
Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги, формальний характер її доводів та відсутність підстав для її задоволення.
Отже, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
За таких обставин постанова судді Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2026 є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд 

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича залишити без задоволення, а постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 06.05.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Г. В. Джепа