ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1424/26
381/1194/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участю секретаря: Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою – анкетою, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року позивач АТ «ТАСКОМБАНК» в особі представника Матули В.Ю. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 65857,66 гривень та судового збору у розмірі 2 662,40 гривень. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2022 року між сторонами було укладено заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/16399002-СК. 
На підставі договору відповідачці відкрито рахунок та встановлено кредитний ліміт, яким вона скористалася, проте зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків належним чином не виконувала.
02 березня 2026 року позивач АТ «ТАСКОМБАНК» в особі представника Матули В.Ю. через систему «Електронний суд» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою – анкетою у розмірі 65 857,66 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачкою було укладено заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/16399002-СК.
Згідно з умовами договору, відповідачці було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Банк належним чином виконав свій обовязок, надавши грошові кошти, проте відповідачка в порушення умов договору та вимог законодавства свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконувала. 
У зв`язку з цим у неї виникла заборгованість, яка станом на дату розрахунку склала 65 857 грн. 66 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 25 165 грн. 22 коп., та заборгованість по відсотках (в тому числі прострочених) - 40 692 грн. 44 коп. 
Направлена на адресу відповідачки вимога про погашення боргу залишилась без реагування. 
Зазначені вище суми представник позивача просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 2 662,40 грн.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
29 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» від представникка позивача Матули В. до суду надійшла заява, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлявся судом про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, конверт із судовою повісткою отримала, про що свідчать відомості рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Проте, відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись зі змістом позову та дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи.
Із змісту позовної заяви, із доданих до неї копій документів, зокрема копії заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/16399002-СК від 20.07.2022, інших матеріалів справи убачається, що 20.07.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/16399002-СК, відповідно до якої, ознайомившись з публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами ТАСКОМБАНКу, просила відкрити поточний рахунок у гривні та виявила бажання оформити на її ім`я платіжну картку: Кредитна картка «Велика п`ятірка», тип «MASTERCARD WORLD PUDRA МИТТЄВА» (а.с. 23-27).
Підписавши вказану заяву-договір, відповідачка погодилася, що публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифи банку разом з заявою-договором становлять договір про комплексне банківське обслуговування та є його невід`ємними частинами, підтвердила, що ознайомлена зі змістом договору та зобов`язалася його виконувати.
Факт надання кредитних коштів та їх використання відповідачкою підтверджується доданою до матеріалів справи випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що відображає рух коштів за період з 20.07.2022 по 09.01.2026 (а.с. 36-37, 51-58).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка не виконувала належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 65 857,66 грн, яка складається з 25 165,22 грн заборгованості за тілом кредиту та 40 692,44 грн заборгованості за відсотками (а.с. 38-50).
АТ «ТАСКОМБАНК» на адресу відповідачки направлено повідомлення-вимога про погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому разі не пізніше 45 календарних днів з дня направлення повідомлення (а.с. 28).
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивач АТ «ТАСКОМБАНК», заявивши вимогу про стягнення нарахованих процентів у розмірі 40 692,44 грн, посилається на те, що порядок їх нарахування та відсоткова ставка визначені правилами та тарифами банку, які є невід`ємною частиною договору.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За правилами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.
Позивач зазначає, що відповідачу було надано кредит в сумі 46 000,00 грн.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується.
Відповідно до частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
В силу вимог частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Однак, з матеріалів справи не вбачається, з якими Тарифами та Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк», що розміщена на сайті банку, відповідач ознайомився та погодився, підписуючи заяву, а також те, що анкета-заява містить відомості, які б вказували, зокрема, на: домовленість сторін про розмір відсотків за користування кредитом, порядок їх нарахування.
Тобто, в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.
Так, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина 3 статті 1054 ЦК України).
Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення ( частина 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
При цьому, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Отже, тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.
Матеріали справи не містять відомостей щодо підписання позичальником паспорту споживчого кредиту.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частин 1, 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
В силу частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Звертаючись до суду з даним позовом банк на підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом надав суду: заяву-договір № 019/16399002-СК, виписку по особовому рахунку кредитного договору та розрахунок заборгованості.
У самому тексті підписаної ОСОБА_1 заяви-договору від 20.07.2022 року будь-який розмір відсоткової ставки відсутній, як відсутні й умови про строк кредитування та порядок нарахування плати за користування коштами.
Також, при дослідженні матеріалів цивільної справи судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не долучено тексту Публічної пропозиції (Умов та правил надання банківських послуг), а також Тарифів АТ «ТАСКОМБАНК», які б діяли на момент підписання заяви-договору чи протягом періоду нарахування заборгованості.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування коштами.
Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у підписаних відповідачем заявах домовленості сторін про сплату процентів, надані банком докази не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору з визначенням розміру відсотків за його користування, оскільки достовірно не підтверджують вказані обставини.
У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19), яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.
Оскільки АТ «ТАСКОМБАНК» не виконало свій процесуальний обов`язок щодо доказування та не надало суду першоджерела (Тарифів та Правил) для підтвердження обґрунтованості процентної ставки, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 40 692,44 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають. 
Разом з тим, факт отримання відповідачкою кредитних коштів та їх витрачання в загальному розмірі 25 165,22 грн об`єктивно підтверджується банківською випискою по рахунку та не спростований ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю фактично отриману суму позики (тіло кредиту), тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та стягненню підлягає лише сума основного боргу (тіло кредиту) у розмірі 25 165,22 грн.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити, що відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 38% (25165,22 грн від заявлених 65 857,66 грн), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 011,71 гривень. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 133, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою – анкетою, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за кредитним договором № 019/16399002-СК від 20.07.2022 у сумі 25 165 (двадцять п`ять тисяч сто шістдесят п`ять) гривень 22 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 1 011,71 гривень, компенсацію витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. 
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    Л.М.Ковалевська