Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/884/26
Провадження № 2/945/1280/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,
встановив:
16 квітня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) подала до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є повнолітньою донькою відповідача, яка на даний час навчається в університеті прикладних наук ОСОБА_3 на денній формі навчання.
У зв`язку з навчанням вона не має можливості працювати повний робочий день та забезпечувати себе самостійно.
Батько ОСОБА_2 не надає їй матеріальної допомоги, хоча відповідно до закону зобов`язаний це робити до завершення її навчання.
Усі витрати на проживання, харчування, навчання, проїзд, медичні потреби та інші необхідні витрати вона змушена покривати самостійно, що є для неї фінансово складним та фактично неможливим.
З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання її як його дочки, яка продовжує навчання.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, при цьому 16 квітня 2026 року подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, розгляд справи просила проводити без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому 15 травня 2026 року подав до суду заяву, в якій відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_2 , є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , доданою позивачем до позову (а. с. 9).
Відповідно до довідки про зарахування до Університету прикладних наук міста Міттвайда № 125266, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована на денну форму навчання, ступінь – бакалавр, спеціальність –глобальна комунікація в бізнесі та культурі, тривалість навчання 22.09.2025-31.08.2030, семестровий внесок – 260 € за семестр (а. с. 27).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, відповідач ОСОБА_2 як батько позивача зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання.
За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ст. ст. 258, 259, 264, 265, п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України,
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва Миколаївської області Україна, аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої частки з усіх видів ОСОБА_2 заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 квітня 2026 року, до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена ЛОПІНА