Справа № 165/1754/26
Провадження № 2/165/994/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,
за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Нововолинську, в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

встановив:

15 травня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що він працював у ВП "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" на посаді прохідника 5 розряду. Наказом від 26 липня 2022 року він був звільнений з підприємства на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Зазначає, що у день звільнення роботодавець не виплатив йому заробітну плату і згідно з довідкою підприємства заборгованість становить 55215,78 грн. Враховуючи, що в період з 27 липня 2022 року по 26 січня 2023 року (6 місяців) повний розрахунок з ОСОБА_1 не був проведений, а його середньоденний заробіток становив 916,47 грн., просить суд стягнути з ДП «Волиньвугілля» в свою користь 119141,10 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, з розрахунку 916,47 грн. (середньоденний заробіток) х 130 (робочі дні у зазначений період), а також заборгованону заробітну плату. 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник – адвокат Герасимчук Л.Р. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, також просила задоволити позов в повному обсязі та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с19-20).
Представник відповідача ДП "Волиньвугілля" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.18).
Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу.
Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення працівника.
З відомостей, внесених у трудову книжку позивача (а.с.7-11) 26 липня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади прохідника 5 розряду ДП "Волиньвугілля" (наказ від 27.07.2022 №108/к) на підставі п.3 ст.38 КЗпП України (за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власниокм або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору) з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку згідно з ст.44 КЗпП. 
Згідно з довідкою відповідача №230/9.1/01-19 від 26 лютого 2026 року заборгованість підприємства станом на день звільнення складає 55215,78 грн. Середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 916,47 грн. (а.с.12).
У судовому засіданні встановлено, що роботодавець-відповідач не виконав повністю свого обов`язку, передбаченого ст.47, ст.116 КЗпП та не провів виплату всіх належних позивачеві сум в день його звільнення.
Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Встановлений ст.117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця.
Висновок щодо можливості зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15 (провадження №14-623цс18), яка відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати ряд обставин, зокрема розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Така правова позиція застосована також Верховним Судом і у справі №165/622/20 (постанова від 20 травня 2021 року).
При вирішенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд враховує, що середній заробіток, за підрахунком позивача, на переконання суду, не відповідає вимогам справедливості та пропорційності. Такого висновку суд приходить з огляду на те, що підприємство, звільняючи працівника, за умовами колективного договору, нарахувало позивачу вихідну допомогу у розмірі трьохмісячного середнього заробітку, тобто понесло компенсаторну відповідальність за невиконання власником законодавства про працю.
З метою дотримання критеріїв справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця, який допустив порушення трудового законодавства та законодавства про оплату праці, суд приходить до висновку, що конкретні обставини справи дають підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 до 70000 грн. За таких обставин, на переконання суду, будуть враховані та дотримані інтереси обох сторін - працівника, який після звільнення за незначний проміжок часу був прийнятий на аналогічну посаду в галузі гірничої промисловості (запис №25 трудової книжки) та підприємством-боржником, яке є господарюючим суб`єктом державної форми власності з обмеженим фінансуванням.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача ДП  «Волиньвугілля» в користь позивача ОСОБА_1 958,46 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.4).
Керуючись ст.13, ст.12, ст.81, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.47, ст.116, ст.117 КЗпП України, ст.1, ст.2, ст.5, ст.7, ст.10, ст.15 Закону України «Про оплату праці», суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» (код ЄДРПОУ 32365965, юридична адреса: вул Луцька, буд.1, м. Нововолинськ, Володимирський район, Волинська область) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 55215 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 78 коп. невиплаченої заробітної плати та 70000 (сімдесят тисяч) грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні без урахування стягнення податків та інших обов`язкових платежів, а всього 125215 (сто двадцять п`ять тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 78 коп.
Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» (код ЄДРПОУ 32365965, юридична адреса: вул Луцька, буд.1, м. Нововолинськ, Володимирський район, Волинська область) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 958 (дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 46 коп. судового збору. 
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя  підпис  А.В. Василюк