Справа №751/2056/26
Провадження №2/751/1537/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Ковальчук А.М., 

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 217.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 23 квітня 2014 року уклав шлюб з відповідачкою, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя між сторонами не склалося, через побутові суперечки, відсутності взаєморозуміння та взаємоповага, спільних інтересів та різні погляди на життя. Фактично шлюбні відносини між ними припинені понад три роки, спільне господарство не ведуть, відповідачка давно проживає за кордоном разом із дитиною.
Вважає, що примирення між сторонами є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою від 09 березня 2026 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Учасники справи у судове засідання не викликались.
Відповідачка у встановлений судом строк на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву, який за своїм змістом є заявою про визнання позову. Зазначає, що вона має особисте вільне волевиявлення розірвати шлюб з позивачем, тому проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки подальше збереження шлюбу між ними є неможливим.
З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року між ОСОБА_1  та ОСОБА_2 укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 217. Після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка – ОСОБА_4 , дружини – ОСОБА_5 (а.с. 8).
Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі – СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 
Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. 
Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов до висновку, що шлюб на підставі
ст. 112 СК України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітній дитині, що має істотне значення у даній справі.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

V. Розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.
Керуючись статтями 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 217, розірвати.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та занесення відмітки в актовому записі про шлюб.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач:  ОСОБА_1 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач:  ОСОБА_2 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Р.М. Топіха