Справа 556/997/26  
Номер провадження 1-кп/556/156/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026 
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в селищі Володимирець кримінальне провадження №12026181230000047 від 17.03.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, військовозобов"язаного, освіта середня, не працює, не судимого,-
за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , восени 2024 року (точної дати слідством не встановлено), в лісовому масиві, що поблизу с. Острівці, Вараського району Рівненської області, придбав шляхом знайдення предмет, схожий на пістолет без будь-яких наявних на ньому маркувальних позначень, після чого восени 2024 року перебуваючи у власній господарській будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідного дозволу, в порушення вимог закону, діючи з прямим умислом, спрямованим на виготовления вогнепальної зброї, за допомогою особистих інструментів, із застосуванням фізичної сили, вніс до виявленого предмету незворотні конструктивні зміни, а саме здійснив переробку знайденого предмету шляхом свердління та шліфування з використанням виробничих механізмів. 
У зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 вказаних дій, виготовлений ним предмет став гладкоствольною, короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою саморобним способом по типу однозарядних пістолетів призначених для стрільби роздільним спорядженням з використанням будівельно-монтажних патронів калібру 6,8х18 мм і снарядів з відповідним діаметром до внутрішнього діаметру каналу ствола. 
Після чого, ОСОБА_4 у власній господарській будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідного дозволу, в порушення вимог закону, діючи з прямим умислом, спрямованим на виготовлення боєприпасів, за допомогою особистих інструментів, із застосуванням фізичної сили, виготовив з холостих (будівельно-монтажних) патронів калібру 6,8х18 мм., які в нього зберігалися вдома, шляхом переробки та спорядження металевим снарядом сферичної форми діаметром 5,8 мм бойові припаси в кількості не менше 20 штук, які придатні до стрільби з виготовленого ним раніше однозарядного пістолету. 
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у виготовленні вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263-1 КК України.
Крім цього, після відповідної переробки ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 (у поточних редакціях зі змінами), незаконно зберігав з моменту переробки та виготовлення до 18.02.2026 в господарській будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту, гладкоствольну, короткоствольну вогнепальну зброю, виготовлену саморобним способом та боєприпаси до неї, а саме до моменту проведення працівниками правоохоронного органу обшуку за вищевказаною адресою, в ході якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено однозарядний пістолет, який згідно Висновку експерта № СЕ-19/118-26/2593-БЛ, судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою саморобним способом по типу однозарядних пістолетів призначених для стрільби роздільним спорядженням з використанням будівельно-монтажних (холостих) патронів калібру 6,8х18 мм і снарядів з відповідним діаметром до внутрішнього діаметру каналу ствола та 4 (чотири) предмети схожі на патрони калібру 5.6 мм, які згідно Висновку експерта №СЕ-19/118-26/2592-БЛ судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» є боєприпасами вогнепальної стрілецької зброї, які придатні до стрільби та виготовлені саморобним способом по типу пістолетних патронів калібру 6,8 мм кільцевого запалення, з використанням будівельно-монтажних (холостих) патронів калібру 6,8х18 мм, які споряджені металевим снарядом сферичної форми діаметром 5,8 мм. 
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному носінні, зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України.
27 квітня 2026 року між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому. 
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі, строком на чотири роки; за ч.1 ст.263-1 КК України – у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном. На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився. 
Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п.1 ч.4 ст.394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. А також для обвинуваченого – зазначені наслідки відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 3 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом”якшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкі злочини.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Разом з тим, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Іспитовий строк ОСОБА_4 обрати терміном один рік.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 80 копійок, згідно ст.124 КПК України.
Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Відносно ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід, підстав для його обрання у суд не має. 
Керуючись статтями 100, 124, 174, 373, 424, 468, 469, 374, 473-476 КПК України, ст.ст.12, 263, 336 КК України, суд,-
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2026 року, укладену між начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №12026181230000047 від 17.03.2026 за участю захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України – 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч.1 ст.263-1 КК України – 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, ч.2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу - відсутні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 80 копійок. 
Речові докази: 4 (чотири) предмета, ззовні схожих на патрони, калібру 5,6 мм калібру та першочергову упаковку, які було поміщено до спеціального пакету Експертної служби МВС України №6056629 та пістолет, наданий для експертних пострілів, який було поміщено в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №6590469 - знищити
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1