Провадження № 2/679/270/2026
Справа № 679/1723/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Українські фінансові операції» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 17.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») і відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4394509, за яким ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 2500,00 гривень на строк 360 днів з 17.02.2024 по 11.02.2025 на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`яався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредитні кошти в сумі 2500,00 грн шляхом їх зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , вказану при укладенні договору. 
У подальшому, 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Українські фінансові операції» був укладений договір факторингу № 25/11/2024 за умовами якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4394509 від 17.02.2024.
Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у визначений договором строк не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 20335,21 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом із сумою інфляційних втрат, трьох відсотків річних та понесених судових витрат.
Ухвалою Нетішинського міського суду 27.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування у АТ КБ «Приват Банк» інформації по картковому рахунку відповідача, що стосується зарахування кредитних коштів. 
18.12.2025 на виконання вимог ухвали про витребування доказів від АТ КБ «Приват Банк» надійшла запитувана інформація. 
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Зважаючи на те, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не надходило, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає вимогам ч.5 ст. 279 ЦПК України. 
Судом встановлено, що 17.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір № 4394509 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 2500,00 гривент, на строк 360 днів, з стандартною процентною ставкою 2,5% за коден день користування кредитом, що застосоується в межах всього строку кредиту, зниженою процентною ставкою 0,01% за кожен день користування кредитом, що застосовується у тому випадку якщо клієнт до 16.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Денна процентна ставка за договором при застосуванні стандартної процентної ставки 2,5%, при застосуванні зниженої процентної ставки 2,293% ( п.1.2-1.4 договору). 
Кредитний договір укладений сторонами дистанційно та підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «12040».
Згідно графіку платежів, відображеного у таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом № 4394509, датою видачі кредиту є 17.02.2024, остання дата платежу з повернення тіла кредиту 09.02.2025, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, розмір процентів за зниженою процентною ставкою 7,50 грн, за стандартною процентною ставкою 1875,00 грн, загальна вартість кредиту 23132,50 грн, з яких: тіло кредиту 2500,00 грн, проценти за користування кредитом 20632,50 грн. загальна вартсіть кредиту 23132,50 грн. 
У зв`язку з виконанням позичальником умов договору щодо отримання зниженої процентної ставки, проведедення 14.03.2024 та 14.04.2024 платежів на погашення процентів та тіла кредиту, Додатоку № 1 до кредитного договору було викладено у редакції від 14.03.2024 та 14.04.2024. 
Інформація щодо суми кредиту, строку кредитування, стандартної процентної ставки, загальних витрат за кредитом, порядку його повернення та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором міститься у Паспорті споживчого кредиту, який надавався споживачу до укладення договору та підписаний ОСОБА_1 одноразовими ідентифікатором «99791». 
ТОВ «Лінеура Україна» виконало умови договору про надання споживчого кредиту, перерахувавши шляхом безготівкового переказу на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 2500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 19.12.2024 за № 1-1912, з яким ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір на переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019.
Факт зарахування грошових коштів на кртковий рахунок № НОМЕР_2 підтверджується також інформацією наданою АТ КБ «Приват Банк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано карту № НОМЕР_4 . 
17.02.2024 по вказаному рахунку відбулося зарахування грошових коштів у розмірі 2500,00 гривень, платник IPAY_CREDIT_MC1.
25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №25/11/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 (порядковий номер 225) вбачається, що ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги за договором № 4394509 до ОСОБА_1 в сумі 16778,99 грн, з яких: 2496,74 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13032,25 грн сума заборгованості за відсотками, 1250,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами.
Відповідно до проведеного первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за договором № 4394509, внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, станом на 25.11.2024 (дату відступлення права вимоги) утворилася заборгованість у загальному розмірі 16778,99 грн, що складається з: 2496,74 грн заборгованість за тілом кредиту, 13032,25 грн заборгованість за нарахованими процентами; 1250,00 грн штрафні санкції. Згідно з розрахунком ОСОБА_1 частково виконував свої зобов`язання зі сплати тіла кредиту та процентів, здійснивши наступні платежі: 14.03.2024 у сумі 6,75 грн на погашення процентів та у сумі 3,25 грн на погашення тіла кредиту, 14.04.2024 у сумі 1748,23 грн на погашення процентів та у сумі 0,01 грн на погашення тіла кредиту. 
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №4394509, у межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 26.11.2024 року по 10.02.205 (77 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,5% на день на тіло кредиту 2496,74 грн, у сумі 4806,34 грн.
Станом на дату укладення договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 строк дії кредитного договору № 4394509 від 17.02.2024 не закінчився. В межах строку дії вказаного кредитного договору ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 26.11.2024 по 10.02.2025 (77 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,5% на день на тіло кредиту 2496,74 грн, у сумі 4806,34 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Українські фінансові операції» за кредитним договором № 4394509 від 17.02.2024 в розмірі 20335,21 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту 2496,74 грн, нарахованими процентами первісним кредитором 13032,25 грн, нарахованими процентами ТОВ «Українські фінансові операції» у період 26.11.2024 по 10.02.2025 за 77 календарних днів в сумі 4806,34 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір процентної ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами 17.02.2024 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4394509, отримання позичальником кредитних коштів на вказаний при укладенні договору картковий рахунок, порушення ним вз`ятих на себе зобов`язань з їх повернення та сплати процентів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для стягненя з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за вказаним договором у загальному розмір 20335,21 грн.
Щодо процесуального клопотання позивача про нарахування на суму заборгованості, у передбаченому ч.10 ст.265 ЦПК України порядку, інфляційних втрат та 3% річних до моменту виконання рішення, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.
При ухваленні рішення суд враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палата Верховного Суду від 05 червня 2024 року, справа № 910/14524/22, провадження № 12-4гс24 щодо застосування приписів частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України). Під час прийняття рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд вправі відповідно до частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення суду.
Таке нарахування суд може здійснити лише на підставі процесуального клопотання позивача. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.
Нарахування пені або відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання зобов`язання. Тобто це ті самі заходи відповідальності, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується.
Отже, суд звертає увагу, що в рішенні суду може бути вказано лише щодо нарахування відсотків або пені, а ч. 10 ст. 265 ЦПК України взагалі не передбачено можливість зазначення в рішенні нарахування інфляційних втрат.
Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних охоплюються приписами частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) за умови, що позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3% річних за порушення виконання зобов`язання та суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цієї вимоги.
Зазначена правова позиція також викладена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24).
Однак, позивачем вимога про стягнення 3% річних не заявлена, в зв`язку з чим відсутні підстави зазначення в рішенні суду про нарахування органом (осбою), який буде здійснювати примусове виконання рішення суду, 3% річних.
З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення процесуального клопотання позивача.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви долучено договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А укладений 01.08.2024 між ТОВ «Укрвїнські фінансові операції» та адвокатом Дідух Є.О., заявки № 4394509 від 21.04.2025 на виконання доручення до договору, акт прийому-передачі вконаних робіт (наданих послуг) від 20.07.2025 на суму 10000,00 грн та детальний опис до нього.
Зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19.
У той же час, відповідач не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим судові витрати в підлягають розподілу в заявленому позивачем повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що заявлені позовні вимоги матеріального характеру задоволено повнітю, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 10000,00 грн витрат з надання правничої допомоги у розмірі 12422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 81-89, 137, 141, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4394509 від 17 лютого 2024 року у сумі 20335 (двадцять тисяч триста тридцять п`ять) гривень 21 копійку.
У задоволенні процесуального клопотання позивача про нарахування на суму заборгованості, у передбаченому ч.10 ст.265 ЦПК України порядку, інфляційних втрат та 3% річних до моменту виконання рішення – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» 2422,40 гривень витрат пронесених на оплату судового збору та 10000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, всього 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві тисячі) сорок копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено 15 травня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, юридична адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк