Справа № 466/2801/24 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/976/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Левик Я.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 05 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:

13 березня 2024 року Приватне акціонерне товариство (ПрАТ) «Ірокс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення згаданої відповідачки з «квартири АДРЕСА_1 » без надання іншого житла (том 1, а.с. 1-4).

06 червня 2024 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала до суду зустрічну позовну заяву до ПрАТ «Ірокс» про визнання за згаданими позивачами за зустрічним позовом права на проживання «у квартирі в АДРЕСА_2 » (а.с. 39-42), а також клопотання про об`єднання згаданих вище позовів в одне провадження (а.с. 38).
У подальшому ОСОБА_1 було подано до суду ще ряд клопотань, зокрема: 
-про зупинення провадження у справі;
-про витребування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/5132/18, провадження №1-кп/466/83/23;
-про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю. 

05 березня 2026 року ухвалою суду, що оскаржується, було постановлено:
-зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс», третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права на проживання у квартирі - повернути з доданими до неї документами;
-роз`яснити, що повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви;
-у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про об`єднання позовів відмовлено;
-у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі від 17.11.2025 року та від 19.11.2025 року відмовлено;
-у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова №466/5132/18, провадження №1-кп/466/83/23 відмовлено;
-у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю відмовлено(а.с. 245-249). 

Згадану вище ухвалу в частині повернення зустрічної позовної заяви оскаржила відповідачка  ОСОБА_1 .
Апелянт просить оскаржувану ухвалу «про повернення зустрічної позовної заяви» скасувати, покликаючись на порушення норм процесуального права.
Звертає увагу на те, що:
-зустрічний позов подавався інтересах її дитини, а тому просила звільнити її від сплати судового збору, однак судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання;
-суд її позов без руху не залишав, точної суми судового збору не визначав, а відтак повернення її позову сприймається нею, «як свавілля» зі сторони суду (том 2, а.с. 2-3).

29 квітня 2026 року представниця ПрАТ «Ірокс» подала до суду Відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін (том 2, а.с. 16-21).

Клопотань від учасників справи про апеляційний розгляд справи з їх повідомленням до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі (частина 4 статті 177);
- Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, який необхідно сплатити (доплатити) (частини 1 та 2 статті 185);
- Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (стаття 193);
- 1. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. 2. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. 3. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику (стаття 194).
Повернення зустрічної позовної заяви суд мотивував тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви і така03.03.2026 року в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про надання їй додатково часу для сплати судового збору, у зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 16 год. 30 хв. 05.03.2026 року, однакв підготовче судове засідання 05.03.2026 року ОСОБА_1 не з`явилася і доказів сплати судового збору не надала.
Крім цього,наведені ОСОБА_1 у клопотанні про об`єднання позовів причини пропуску 15-денного процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову суд оцінив критично та не визнав їх поважними, оскільки «заявлене відповідачем ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову не містить посилань на обставини, які стали істотними перешкодами чи труднощами, для вчинення відповідної процесуальної дії у встановлений судом строк», а«повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах».
Тобто, як вбачається з наведеного вище, повернення зустрічної позовної заяви мотивовано двома підставами, а саме: 1) пропуском процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову та 2) несплатою судового збору.
Однак, наведені підстави є взаємовиключними, оскільки у випадку пропуску процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову і відсутності підстав для його поновлення відсутня необхідність у сплаті судового збору за подання зустрічного позову та (відповідно) для розгляду питання про звільнення від сплати судового збору за подання зустрічного позову.
Зустрічний позов було подано до суду ще 06 червня 2024 року. Частиною 5 статті 185 ЦПК України встановлено п`ятиденний строк для постановлення ухвали про повернення позовної (в нашому випадку – зустрічної) заяви. За наведених обставин суд аж ніяк не міг 05 березня 2026 року (через 21 місяць після надходження до суду зустрічного позову) постановити ухвалу про повернення зустрічного позову саме з підстав пропуску процесуального строку на його пред`явлення.
Про наведене вище свідчить також і те, що ще 12 серпня 2025 року (через 14 місяців після надходження до суду зустрічного позову) суд розглядав питання про звільнення позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 від сплати судового збору за його подання (том 1, а.с. 158-159).

Щодо іншої підстави для повернення зустрічного позову, а саме – у зв`язку з несплатою судового збору, то суд в порушення вимог, які передбачені частинами 1 та 2 статті 185 ЦПК України,ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху (із зазначенням точної суми судового збору, який необхідно сплатити) взагалі не постановляв, а тому повернення зустрічної позовної заяви і з цієї підстави є передчасним, а тому – також неправомірним.

Виселення відповідачки з квартири (за первісним позовом) та визнання за згаданою відповідачкою права на проживання у цій квартирі (за зустрічним позовом) є взаємопов`язаними позовними вимогами, оскільки задоволення зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного позову, а тому висновок суду про те, що «повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах», також є помилковим: як такий, що зроблений без урахування предметів спору за обома позовами та згаданих вище позовних вимог.

З урахуванням вище наведеного оскаржувана ухвала в оскаржуваній апелянтом частині підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання відкриття провадження у справі за зустрічним позовом – з урахуванням несплати ОСОБА_1 судового збору за його подання та вже постановленої судом 12 серпня 2025 року ухвали про відмову у задоволенні клопотання про звільнення її сплати судового збору, яка залишається в законній силі (а.с. 158-159).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.6, 379 п.п. 3, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 частково задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 05 березня 2026 року в частині повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс», а також в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання первісного та зустрічного позовів в одне провадження, - скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 24 червня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Левик Я.А.