ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/30/26 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Попової О.Г.,
суддів: Говоруна О.В. та Чуприни О.В.,
за участю:
секретаря судового засідання: Кущенко К.В.,
представника позивача Карпенка С.С
представника відповідача Паншиної І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішення, податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН" (надалі по тексту також - позивач) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення та податкових повідомлень-рішень. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення та податкових повідомлень-рішень задоволений повністю. 
Визнано протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення №21490/Ж10/25-01-24-06 від 09.12.2025, податкове повідомлення-рішення №21491/Ж10/25-01-24-06 від 09.12.2025, рішення №21493/Ж10/25-01-24-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.12.2025.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2026 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 залишено без змін.
Додатковим рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.
Ухвалюючи зазначене судове рішення, суд першої інстанції, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, враховуючи співмірність ціни позову та заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, враховуючи заперечення відповідача, встановив, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення та стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача підлягає вартість витрат на професійну правову допомогу у розмірі 28 000,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме: ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ч. 7, 9 ст. 139, ч. 3-5 ст. 134 КАС України.
Відповідач зазначає, що розмір задоволених до відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі не є розумним з огляду на те, що позивачем явно завищено кількість часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у даній справі.
Враховуючи вище викладене, Головне управління ДПС у Чернігівській області повністю не визнає суму судових витрат, а тому просить відмовити позивачу в задоволенні відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2026 відкрито апеляційне провадження та витребувано матеріали адміністративної справи із Чернігівського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН" надійшов відзив на апеляційну скаргу. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, рішення суду першої інстанції винесено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи. На думку позивача, судом вірно застосовано норми процесуального і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму судовому рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.
У відзиві позивачем зазначено, що скаржник у своїй апеляційній скарзі лише формально посилається на невідповідність суми критеріям розумності, проте не надав суду першої інстанції належних доказів того, що витрати є неспівмірними або що адвокатом було витрачено надмірний час для підготовки та розгляду справи.
Також, позивач вказав, що дана справа не є типовою, оскільки потребувала ґрунтовного аналізу застосування податкових пільг у період воєнного стану та карантину (COVID-19), оскарження неправомірної відмови контролюючого органу у визнанні неможливості виконання податкових обов`язків підприємством, виробничі потужності якого знаходяться в смт. Малинівка (зона активних бойових дій), доведення відсутності умислу (вини) у діях платника податків для скасування штрафу у розмірі 25% .
Обсяг підготовлених процесуальних документів (позов, заперечення на відзив, додаткові пояснення) та участь у судових засіданнях повністю виправдовують заявлену суму витрат. 
У судове засідання на розгляд справи судом апеляційної інстанції в режимі відеоконференції з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН", який надав свої пояснення та аргументи.
У судове засідання на розгляд справи судом апеляційної інстанції в режимі відеоконференції з`явився представник Головного управління ДПС у Чернігівській області, який надав свої пояснення та аргументи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Разом з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача – адвокатом Карпенком С.С. надано до суду копії наступних документів:
- договір №1/16 від 16.12.2025 та договір про надання правничої допомоги від 16.01.2025;
- платіжну інструкцію №1431 від 16.12.2026 про сплату 273600,00 грн по договору №1/16 від 16.12.2025 за юридичні послуги; 
- платіжну інструкцію №1490 від 23.01.2026 про сплату 4400,00 грн по договору №1/16 від 16.12.2025 за юридичні послуги; 
- платіжну інструкцію №1526 від 18.02.2026 про сплату 4400,00 грн по договору №1/16 від 16.12.2025 за юридичні послуги; 
- платіжну інструкцію №1568 від 31.03.2026 про сплату 4400,00 грн по договору №1/16 від 16.12.2025 за юридичні послуги. 
Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Водночас, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 (справа № 810/3806/18) та від 10.12.2019 (справа № 10.12.2019).
У відзиві зазначено, що адвокатське об`єднання "ФОРТЕКС" забезпечило повне здійснення представництва інтересів позивача та надання іншої професійної правничої допомоги, пов`язаної із розглядом справи, включаючи: 
- вивчення для підготовки правової позиції та оскарження у судовому порядку податкових повідомлень-рішень відповідача №21490/Ж10/25-01-24-06, №21491/Ж10/25-01-24-06 від 09.12.2025 р., а також рішення №21493/Ж10/25-01-24-06 від 09.12.2025, вивчення інших документів, складених відповідачем під час проведення перевірки;
- підготовку до розгляду та збір доказів;
- вивчення практики Верховного Суду щодо оскарження дій та рішень податкових органів з питань, що стосуються справи та практику Європейського суду з прав людини;
- опрацювання та систематизування матеріалів для підготовки позовної заяви;
- вивчення для підготовки правової позиції та оскарження у судовому порядку податкових повідомлень-рішень;
- складення та подання адвокатом Адвокатського об`єднання "ФОРТЕКС" Степанюк О. А. позовної заяви по цій справі до суду;
- вивчення відзиву на позовну заяву у справі;
- збір доказів, опрацювання та систематизування матеріалів для підготовки пояснень у справі;
- постійний моніторинг протягом розгляду справи практики Верховного Суду щодо оскарження дій та рішень податкових органів з питань, що стосуються справи; 
- складення та подання до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у цій справі;
- представлення інтересів позивача у судових засіданнях по цій справі. 
Загальна вартість наданих послуг становить 286 800 грн з розрахунку:
- мінімальний розмір адвокатського гонорару за ведення справи складає: 16 000 грн. (2 мінімальної заробітної плати) і 4 000 грн (0,5 мінімальної заробітної плати) за кожний судодень ;
- мінімальна вартість складання позовної заяви – 8000 грн. (1 мінімальна заробітна плата); 
- мінімальна вартість участі у судовому розгляді справи - 8000 (1 мінімальна заробітна плата) і + 4000 грн. (0,5 мінімальної заробітної плати) за кожний судодень. 
Подані позивачем докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником відповідача до суду першої інстанції подано заперечення на подану представником позивача заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначає, що розмір заявленої правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим, а справа не складною (т. 2, а.с. 16-21).
Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунком таких витрат.
Щодо підготовки та подання представником позивача до суду документів, колегія суддів зазначає, що від представника позивача під час розгляду справи на адресу суду надходили:
- позовна заява;
- заява про розгляд справи поза приміщенням суду;
- письмові пояснення;
- клопотання про долучення документів про понесення витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів зазначає, що подання зазначених документів відноситься до надання правничої допомоги по складанню позовної заяви та розгляду справи в суді. Вказані документи є незначні за обсягом (окрім позовної заяви), а тому їх складення не потребувало витрат великої кількості часу та зусиль адвоката.
Сама справа не є значної складності. Розгляд судом першої інстанції здійснений за три судових засідання.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Надаючи оцінку заявленим представником позивача витратам на його участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що як встановлено з протоколу судових засідань 28.01.2026 25.02.2026 та 01.04.2026, загальна тривалість останніх складала 48 хвилин, що є очевидно неспівмірним з заявленими витратами у розмірі 286 800 грн. та розмірі задоволених вимог судом першої інстанції в сумі 28 000 грн.
Водночас суд апеляційної інстанції бере до уваги кількість опрацьованих адвокатом первинних документів та затрачений на їх вивчення час.
У контексті доводів апелянта про те, що витрати на професійну правничу допомогу, є неспівмірними зі складністю справи, колегія суддів, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховує характер складності справи та вважає, що справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі є сума 10 000,00 грн
Згідно з п. 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте додаткове рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для зміни рішення суду.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішення, податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
Додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІПІБІЕС ПРОДАКШН" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішення, податкових повідомлень-рішень змінити в резолютивній частині, виклавши її другий абзац в наступній редакції:
"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.".
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.

Суддя Чуприна О.В.