Справа № 931/6/26
Провадження № 3/931/29/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т. О., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 547116 від 21.12.2025 року, 21.12.2025 року о 18:21 год. в сел. Локачі по вул. Перемоги ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, та від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнав. У судових засіданнях пояснив, що дійсно за вказаних у протоколі дати та часу керував автомобілем. Він їхав разом із ОСОБА_2 , яку підвозив додому. Під час руху його зупинили працівники поліції і під час розмови запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Позаяк він не довіряв приладу поліцейських, тому відмовився від такого огляду, повідомивши, що не вживав алкоголь. Після чого, поліцейським було складено на нього протокол за відмову від проходження медичного огляду. Разом з тим, зазначає, що поліцейські йому не пропонували проїхати до лікарні та пройти там такий огляд, хоча в медичному закладі він би його пройшов без заперечень. Поліцейські про це йому не повідомляли.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 21.12.2025 року орієнтовно о 18 год. та його зупинку працівниками поліції, позаяк була його пасажиркою. Водночас, зазначила, що не чула чи пропонували йому поліцейські пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 , який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , пояснив, що 21.12.2025 року біля 18 год він зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння в останнього та запропоновано пройти тестування з використанням приладу "Драгер" на місці зупинки. ОСОБА_1 відмовився від такого проходження, після чого йому запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу для проходження медичного огляду, однак ОСОБА_1 також відмовився. Тоді, роз`яснивши йому його права та відповідальність за такі дії, ним було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, позаяк останнім порушено п.2.5 ПДР. 
Щодо відсутності відеофіксації зазначеного ним, пояснив, що у зв`язку із технічними причинами, відео не збереглось, відповідно він не може його долучити до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, поліцейського, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.
Положення п.2.5 ПДР України встановлюють обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає (у даному випадку) у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Отже, доказуванню підлягає: факт керування особою транспортним засобом; наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння; факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.
Під час розгляду справи встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ним не заперечується, вказане також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 та частково відеофіксацією з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, що долучене до матеріалів справи (а.с.7). 
Проте, порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами, вимоги яких мають бути обов`язково дотримані при складанні протоколу та проведенні огляду водія з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі- Інструкція).
Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 розділу І Інструкції).
Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).
Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: 
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п. 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 складався на місці зупинки транспортного засобу. 
На відео, долученому до матеріалів справи, зафіксовано лише факт зупинки поліцейськими автомобіля марки "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 , однак факту керування таким транспортним засобом саме ОСОБА_1 та подальші дії працівників поліції, в тому числі, виявлення та озвучення ОСОБА_1 наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, а також факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, не зафіксовано. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 547116 від 21.12.2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на медичний огляд, рапорт, DVD диск з відеофайлом, з дослідження якого вбачається зупинка працівниками поліції транспортного засобу марки "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Всупереч вищезазначених норм закону, в матеріалах справи відсутній відеозапис, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що ним заперечується, також в протоколі про адміністративне правопорушення та адмінматеріалах не вказано, що такі дії відбувались в присутності двох свідків. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Таким чином, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проводилась з порушенням ст. 266 КУпАП, а один лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом у даній справі.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).
Частиною 2 ст.62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Враховуючи те, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені належними та достатніми доказами у справі, твердження ОСОБА_1 , зокрема про те, що поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте (після його відмови) не пропонували його проходження в медичному закладі не спростовані, а самі лише пояснення поліцейського у судовому засіданні, без інших належних доказів (зокрема відеофіксації), не можуть слугувати беззаперечним доведенням вини особи.
При цьому суд бере до уваги, що пояснення працівника поліції, який склав протокол, не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, він є заінтересованою особою при розгляді цієї справи, а вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин, тому його показання не можуть вважатися належним і допустимим доказом вини особи, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №536/1703/17.
За таких обставин, суд вважає не доведеним, поза розумним сумнівом, наявність в діях водія ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи надані судді докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 21.12.2025 року о 18:21 год., керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
З метою недопущення в майбутньому зазначених порушень та недоліків при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, суддя вважає за необхідне повідомити начальника СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про зазначені порушення і недоліки для відповідного реагування.
Керуючись 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 245-248, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.
Про причини та умови, що призвели до закриття провадження у справі, повідомити начальника СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського районного віділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.
Про вжиті заходи повідомити протягом місяця Локачинський районний суд Волинської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба