ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2026 р. Справа № 911/3225/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Горбасенка П.В.
суддів: Сковородіної О.М. 
Колесника Р.М. 

за участю секретаря судового засідання Байдрелової М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Хаб»
на рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 (повний текст складено та підписано 02.03.2026) у справі № 911/3225/25 (суддя Ейвазова А.Р.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферротек»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Хаб»
про стягнення 3 815 149, 82 грн

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 10.06.2026

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферротек» (далі - позивач / ТОВ «Ферротек») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Хаб» (далі - відповідач / ТОВ «Грейн Хаб») про стягнення 3 815 149, 82 грн, з яких: 1 900 000, 00 грн основного боргу, 525 398, 87 грн втрат від інфляції, 225 731, 01 грн 3 % річних та 1 164 019, 94 грн пені.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Ферротек» посилається на обставини порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки № 23-3/10 від 30.03.2023 (далі - спірний договір) в частині оплати переданого товару в установлений договором строк.
Господарський суд Київської області ухвалою від 24.10.2025 відкрив провадження у справі № 911/3225/25 та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання та встановив строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.
Господарський суд Київської області рішенням від 29.12.2025:
- закрив провадження у справі № 911/3225/25 в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 000 000, 00 грн;
- задовольнив позовні вимоги частково: стягнув з ТОВ «Грейн Хаб» на користь ТОВ «Ферротек» 900 000, 00 грн основного боргу, 512 185, 29 грн втрат від інфляції, 225 606, 25 грн 3 % річних, 1 160 139, 31 грн пені та 33 575, 17 грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором;
- відмовив у задоволенні решти позовних вимог.
Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що на виконання умов спірного договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 6 942 017, 50 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, тоді як відповідач зобов`язання з оплати переданого товару за вказаними видатковими накладними виконав частково, сплативши 5 042 017, 50 грн, що підтверджується виписками з рахунку за період з 31.03.2023 по 25.04.2025, що свідчить про арифметичну відповідність розміру заявлених до стягнення коштів фактичним обставинам справи та, як наслідок, про наявність підстав для задоволення вимоги ТОВ «Ферротек» про стягнення з ТОВ «Грейн Хаб» 900 000, 00 грн основного боргу.
Поряд з тим Господарський суд Київської області також зауважив, що після подання позовної заяви у цій справі відповідач згідно платіжної інструкції № 2266 від 08.12.2025 здійснив оплату на загальну суму 1 000 000, 00 грн, у зв`язку з чим спір у частині стягнення 1 000 000, 00 грн основного боргу між сторонами вичерпано.
З огляду наведеного місцевий господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Грейн Хаб» заборгованості в розмірі 1 000 000, 00 грн.
Стосовно ж заявлених до стягнення із відповідача сум інфляційних втрат, 3 % річних та пені суд першої інстанції зазначив, що позивачем:
- не враховано при розрахунку втрат від інфляції всіх індексів інфляції, зважаючи і на дефляцію у певному місяці існування боргу, з огляду на що задовольнити належить вимоги ТОВ «Ферротек» в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 512 185, 29 грн;
- допущено арифметичну помилку при здійсненні обрахунку, з огляду на що сума 3 % річних складатиме 225 606, 25 грн, а не як помилково зазначено позивачем - 225 731, 01 грн;
- здійснено нарахування пені понад строк, встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, з огляду на що вимога ТОВ «Ферротек» про стягнення з відповідача 1 164 019, 94 грн пені є частково обґрунтованою - у сумі 1 160 139, 31 грн.
Не погодившись із зазначеним вище рішенням суду, ТОВ «Грейн Хаб» (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить змінити рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 та ухвалити нове, в якому позовні вимоги ТОВ «Ферротек» в частині стягнення з ТОВ «Грейн Хаб» пені зменшити до розміру в 150 000, 00 грн, тоді як в іншій частині означене рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції:
1) здійснив процесуальні порушення: 
- необґрунтовано відмовив у прийнятті частини доказів відповідача, посилаючись на пропуск строків, хоча вони підтверджують обставини, що виникли після встановленого строку;
- відмовив у відкладенні судового засідання, чим обмежив право відповідача на належний захист та на справедливий суд і, відповідно, порушив принцип змагальності;
2) здійснив матеріальні порушення:
- не застосував право на зменшення неустойки, передбачене ст. 551 Цивільного кодексу України;
- нарахував санкції (пеню, 3 % річних та інфляційні) у розмірі, що перевищують сам борг, що суперечить принципу співмірності відповідальності.
Окремо, посилаючись на обставини перерахування ТОВ «Грейн Хаб» на рахунок позивача 1 000 000, 00 грн, попри скрутне фінансове становище відповідача, а також намагання знайти фінансові ресурси для повного погашення заборгованості перед ТОВ «Ферротек», скаржник наголошує на добросовісності поведінки останнього, адже залишок боргу згідно спірного договору станом на момент ухвалення рішення суду в означеній справі становив лише 1/7 від загальної суми договору.
Враховуючи наведене, ТОВ «Грейн Хаб» вважає, що визначений судом першої інстанції розмір пені є несправедливим та непропорційним, позаяк основною метою інституту неустойки є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання, тоді як скаржник з власної ініціативи здійснював регулярні платежі та часткове погашенням боргу навіть після відкриття провадження у цій справі.
Означене, за твердженнями відповідача, свідчить про наявність підстав для задоволення його апеляційної скарги та, відповідно, зміни рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 в частині стягнення з ТОВ «Грейн Хаб» пені через зменшення її розміру до 150 000, 00 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2026 апеляційну скаргу ТОВ «Грейн Хаб» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Горбасенка П.В., суддів Сковородіної О.М., Колесника Р.М.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.03.2026 залишив без руху апеляційну скаргу ТОВ «Грейн Хаб» на рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 та запропонував скаржникові усунути допущені останнім при поданні апеляційної скарги недоліки протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.
25.03.2026 та 31.03.2026 через підсистему «Електронний суд», на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, від ТОВ «Грейн Хаб» надійшли заяви про усунення недоліків.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 31.03.2026 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Грейн Хаб» на рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25, призначив апеляційну скаргу до розгляду на 29.04.2026, витребував з Господарського суду Київської області матеріали цієї справи та встановив ТОВ «Ферротек» строк для подання до суду у письмовій формі відзиву на апеляційну скаргу.
08.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/3225/25.
16.04.2026, в межах встановленого Північним апеляційним господарським судом строку, від ТОВ «Ферротек» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останнє просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Грейн Хаб», а рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 залишити без змін.
Так, мотивуючи свою позицію, ТОВ «Ферротек» наголошує на тому, що покладене скаржником в обґрунтування непропорційності визначеної судом першої інстанції суми штрафних санкцій порівняння розміру основного боргу станом на теперішній час (900 000, 00 грн) та розміру стягнутої пені (1 160 139, 31 грн) є некоректним, оскільки пеня нараховувалась не тільки на поточну (існуючу на цей час) заборгованість, а за весь період прострочення відповідачем його грошових зобов`язань за чотирма окремими накладними на загальну суму 6 612 017, 50 грн. Тобто, за доводами позивача, пеня в сумі 1 160 139, 31 грн (близько 18 % від суми основного боргу) утворилася через систематичне та регулярне порушення ТОВ «Грейн Хаб» протягом трьох років поспіль своїх грошових зобов`язань, які, зі свого боку, станом на дату подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачем так і не погашені.
З огляду наведеного ТОВ «Ферротек» стверджує, що зменшення пені з 1 160 139, 31 грн до мізерних 150 000, 00 грн, як того просить скаржник, фактично нівелює компенсаційну функцію неустойки та перетворюється на безпідставне звільнення боржника від майнової відповідальності.
За твердженнями позивача, зменшення розміру санкцій зазвичай застосовується судами у випадках, коли порушення тривало протягом незначного проміжку часу, - у таких випадках суди констатують, що зменшення санкцій є розумним балансом між інтересами боржника та кредитора, натомість у цій справі прострочення вимірюється не днями, а роками, у зв`язку з чим в цьому випадку стягнення неустойки призведе до дисциплінування боржника та захисту майнових прав кредитора шляхом компенсації можливих втрат.
Окремо ТОВ «Ферротек» звернуло увагу апеляційного суду на обставини ненадання скаржником жодного належного та допустимого доказу (фінансових звітів, довідок з банків, підтверджень форс-мажорних обставин), які б об`єктивно підтверджували неможливість виконання грошового зобов`язання та наявність «виняткових обставин» для зменшення пені до розміру 150 000, 00 грн, тобто на 88 %.
Отже, покликаючись на вказане та на ухилення відповідача від оплати поставленого товару, а також використання останнім формальних приводів для затягування судового процесу через подачу апеляційної скарги, що, в свою чергу, свідчить про відсутність поваги до інтересів кредитора і відверте зловживання процесуальними правами, позивач зауважує про наявність підстав для залишення апеляційної скарги ТОВ «Грейн Хаб» на рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 без задоволення.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 29.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання від 29.04.2026 у справі № 911/3225/25, оголосив у судовому засіданні перерву до 10.06.2026.
У судове засідання 10.06.2026 з`явився представник позивача, який підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та, відповідно, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 - без змін.
Водночас представник відповідача у таке судове засідання не з`явився, тоді як про день, час та місце судового розгляду ТОВ «Грейн Хаб» було повідомлене належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах означеної справи довідки про доставку електронного документа до електронного кабінету скаржника, а також безпосередня участь представника останнього у судовому засіданні 29.04.2026.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. 
За змістом ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який, зі свого боку, належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.
Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оцінивши висновки місцевого господарського суду на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити таке.
Як установлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами цієї справи, 30.03.2023 між ТОВ «Ферротек» як постачальником та ТОВ «Грейн Хаб» як покупцем укладено договір поставки № 23-3/10 (далі - договір поставки), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати (поставити) в обумовлені цим договором строки покупцеві мінеральне добриво Карбамід 3102 10 10 00 (далі - товар), а покупець - прийняти вказаний товар і сплатити за нього встановлену договором грошову суму.
Положеннями пп. 1.2, 2.1, 2.3, 5.3, 5.11, 6.1, 6.2, 7.6 договору поставки закріплено, що загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою сторін у додатках, що додаються до договору та є його невід`ємною частиною.
Ціна однієї метричної тони мінеральних добрив (товару) (включаючи упаковку, в разі її наявності) та загальна вартість товару вказана в додатках, які є невід`ємною частиною договору. 
Покупець зобов`язаний повністю оплатити товар у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника на підставі виставлених рахунків у строк, передбачений в додатках до договору.
При поставці товару самовивозом зі складу постачальника, датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної та передача товару представнику покупця (перевізнику на складі постачальника). Право власності на переданий покупцю товар зберігається за постачальником до повної оплати товару.
Приймання-передача товару здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної видаткової накладної. Товар вважається прийнятим за кількістю місць - згідно з кількістю місць, зазначених у транспортних та супровідних документах; за кількістю товару - згідно із видатковою накладною; за якістю - згідно зі сертифікатом (паспортом) якості заводу-виробника та / або сертифікатом відповідності.
У разі порушення покупцем строків оплати товару, встановлених у додатку до договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє під час прострочення, від вартості вчасно неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати.
Договір поставки, як визначено його пп. 11.1, 11.2, набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023. Строк дії договору буде продовжуватись на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін за один місяць до його закінчення не виявить бажання у письмовій формі припинити дію договору.
Наявним в матеріалах справи додатком № 1 до спірного договору сторони погодили найменування, асортимент, кількість та ціну належного до поставки товару - карбамід (сечовина 46 %) у кількості 300 т загальною вартістю 8 250 000, 00 грн.
Положеннями п. 2 додатку № 1 до спірного договору визначено строк поставки товару - з березня по липень 2023 року.
Як установлено п. 4 додатку № 1 до спірного договору, покупець сплачує постачальнику 100 % вартості товару на підставі рахунка, на момент відвантаження товару.
На виконання умов спірного договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 6 942 017, 50 грн з ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних сторонами видаткових накладних:
- № FR-4/25 від 02.04.2023 на суму 501 600, 00 грн з ПДВ; 
- № FR-4/29 від 04.04.2023 на суму 645 150, 00 грн з ПДВ;
- № FR-4/56 від 20.04.2023 на суму 1 308 450, 00 грн з ПДВ;
- № FR-4/73 від 29.04.2023 на суму 2 587 200, 00 грн з ПДВ;
- № FR-6/114 від 16.06.2023 на суму 1 899 617, 50 грн з ПДВ.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, і з договорів.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, ст. 629 ЦК України закріплено фундаментальний принцип обов`язковості договору, на якому базуються договірні правовідносини, тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.
Згідно із ч. 1 ст. 655, ч. 1, 2 ст. 692, ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
З огляду на положення п. 4 додатку № 1 до спірного договору Господарський суд Київської області дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про те, що відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за товар у день його відвантаження, а саме:
- 501 600, 00 грн згідно з видатковою накладною № FR-4/25 від 02.04.2023 - у строк до 02.04.2023;
- 645 150, 00 грн згідно з видатковою накладною № FR-4/29 від 04.04.2023 - у строк до 04.04.2023;
- 1 308 450, 00 грн згідно з видатковою накладною № FR-4/56 від 20.04.2023 - у строк до 20.04.2023;
- 2 587 200, 00 грн згідно з видатковою накладною № FR-4/73 від 29.04.2023 - у строк до 29.04.2023;
- 1 899 617, 50 грн згідно з видатковою накладною № FR-6/114 від 16.06.2023 - у строк до 16.06.2023.
Однак станом на момент подання ТОВ «Ферротек» позову до Господарського суду Київської області ТОВ «Грейн Хаб» лише частково здійснило оплату за товар - в розмірі 5 042 017, 50 грн, що скаржником не заперечується.
Відтак обставини несплати відповідачем 1 900 000, 00 грн за поставку визначеного спірним договором товару у встановлений останнім строк стали підставою для звернення ТОВ «Ферротек» до суду з означеним спором.
Приписами ст. 525, ч. 1 ст. 530, ст. 599, ч. 1 ст. 612 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як випливає із наявної в матеріалах справи платіжної інструкції № 2266 від 08.12.2025, після відкриття провадження у цій справі ТОВ «Грейн Хаб» здійснило оплату на користь позивача на суму 1 000 000, 00 грн, що свідчить про те, що загальна сума боргу станом на момент ухвалення місцевим господарським судом рішення у цій справі склала 900 000, 00 грн.
Отже, беручи до уваги те, що відповідач у встановлені спірним договором строки свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, - останній допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, як наслідок, його дії є порушенням договірних зобов`язань і він вважається таким, що прострочив.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Умовами пп. 7.1, 7.6 спірного договору визначено, що при порушенні своїх зобов`язань за договором сторона несе відповідальність, визначену договором та / або чинним законодавством України. У разі порушення покупцем строків оплати товару, встановлених у додатку до договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє під час прострочення, від вартості вчасно неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати.
В розрізі наведеного суд першої інстанції виснував про часткову правильність та обґрунтованість розрахунків позивача і, відповідно, про наявність підстав стягнення з ТОВ «Грейн Хаб» 512 185, 29 грн втрат від інфляції, 225 606, 25 грн 3 % річних та 1 160 139, 31 грн пені.
Зі свого боку відповідач, звертаючись із апеляційною скаргою, наголосив на помилковості висновків місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Грейн Хаб» 1 160 139, 31 грн пені та необхідності зменшення останньої до 150 000, 00 грн.
Приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Правовий аналіз зазначених вище приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.
Зі змісту зазначених норм випливає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.
Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленої пені, яка нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з ст. 74 ГПК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.
Колегія суддів зазначає, що скаржник, заявляючи клопотання про зменшення неустойки, не довів жодними належними та достовірними доказами існування виняткових обставин, за наявності яких можливе зменшення обґрунтовано заявлених до стягнення 1 160 139, 31 грн, позаяк, насамперед, розмір пені був погоджений сторонами при укладенні договору поставки, тоді як на момент укладення спірного договору в Україні вже було запроваджено воєнний стан, що свідчить про те, що, вступаючи у договірні правовідносини в умовах воєнного стану, ТОВ «Грейн Хаб» повинно було усвідомлювати, оцінювати та враховувати усі можливі ризики, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за спірним договором у цій справі.
Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.
В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, таким чином відповідач, уклавши з позивачем договір на відповідних умовах, зобов`язаний нести всі ризики, пов`язані з порушенням власних зобов`язань.
В контексті викладеного апеляційним судом також враховується те, що станом на день розгляду справи зобов`язання (основний борг, що становить 900 000, 00 грн) за договором поставки виконані так і не були.
Водночас доводи ТОВ «Грейн Хаб» про те, що нараховані судом санкції перевищують сам борг не можуть бути підставою для зменшення заявленої у цій справі пені, оскільки таке зменшення відбулось вже після звернення позивача з позовом до суду, тоді як саме порушення - невиконання зобов`язання з оплати у встановлений строк триває щонайменше з червня 2023 року, тобто більше 2,5 років, що є тривалим порушенням. 
Також апеляційним судом враховано, що скаржником не вказано та доказово не підтверджено, що він вживав усіх залежних від нього заходів з метою усунення порушення своїх зобов`язань перед ТОВ «Ферротек», зокрема через повідомлення у досудовому порядку позивача про наявність певних утруднень у сплаті боргу та / або стосовно узгодження можливості розстрочення в оплаті боргу.
Відтак, заявляючи клопотання про зменшення штрафних санкцій, відповідач не довів відсутності своєї вини у простроченні виконання відповідного зобов`язання та невідповідності розміру стягуваної неустойки наслідкам порушення зобов`язання згідно спірного договору.
Беручи до уваги все зазначене вище, колегія суддів зазначає, що викладені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками місцевого господарського суду стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що не є самостійною підставою для скасування судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.
Підсумовуючи висновки щодо необґрунтованості аргументів скаржника, апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Водночас ТОВ «Грейн Хаб» не доведено того, що місцевим господарським судом допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи або які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду в означеній справі.
Отже, доводи апеляційної скарги не підтвердилися. 
Приписами ч. 4 ст. 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, - його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України»).
При оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та, з урахуванням всіх обставин цієї справи, встановлених судом, не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, правильно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.
Згідно із ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Положеннями ст. 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За приписами ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В розрізі наведених норм судова колегія зазначає, що відповідачем не доведено, а апеляційним судом не встановлено підстав для скасування рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, відтак оскаржуване рішення належить залишити без змін.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України, покладаються судом на скаржника.
Керуючись ст. 129, 236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Хаб» залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 29.12.2025 у справі № 911/3225/25 залишити без змін.
3. Покласти витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на скаржника.
4. Повернути матеріали справи до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку із перебуванням судді Колесника Р.М. у відпустці з 15.06.2026 по 19.06.2026 та головуючого судді Горбасенка П.В. у відпустці з 16.06.2026 по 19.06.2026, повний текст постанови складено та підписано 22.06.2026.

Головуючий суддя П.В. Горбасенко 

Судді О.М. Сковородіна

Р.М. Колесник