КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа: № 753/13075/24 Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Провадження: № 33/824/140/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Балацька Г.О. 
Категорія: ч. 1 ст. 184КУпАП

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено 
протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,
захисника особи, стосовно якої складено 
протокол про адміністративне правопорушення, - Лозинської О.Л.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні та апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Дарницькогорайонного суду міста Києвавід 18 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Згідно з постановою суду 11.06.2024 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених статтею 150 СК України, щодо забезпечення виховання відносно свого сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого на перехресті Харківського шосе та вул.Тростянецька в м.Києві о 12 год. 30 хв. 11.06.2024, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мив дзеркала транспортних засобів на проїжджій частині дороги, де здійснюють рух транспортні засоби, та, як наслідок, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Дарницькогорайонного суду міста Києва від 17.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, 

передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що фото, які додані до матеріалів справи, жодним чином не підтверджують факту того, що її син мив дзеркала транспортних засобів на проїжджій частині дороги або вчинив якесь інше правопорушення.
Натомість, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинено 11.06.2024 о 12 год. 30 хв. адміністративне правопорушення, проте сам протокол складено 13.06.2024,хоча о 13 год. 00 хв. 11.06.2024 співробітники СЮП мали відомості батьків малолітнього ОСОБА_3 , які вони отримали по місцю навчання дитини.
Звертає увагу ОСОБА_1 на те, що ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з матеріалів справи, неможливо встановити, в чому полягає її ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Крім цього, зауважує також і на позитивній характеристиці її сина- ОСОБА_3 , що вбачається з наданих ОСОБА_1 характеристик з місця навчання та додаткового навчання, що якраз і є результатом належного виконання батьківських обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника- Лозинської О.Л., що підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, перевіривши матеріали справита доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, підтриманими стороною захисту в суді апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вищезазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримані не були, зокрема суддя не з`ясував суть вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, належним 
чином не дослідив і не перевірив наявні докази, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про існування події та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

На вимогу ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п.2 ч.1ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи судове рішення місцевого суду у справі на відповідність його вищезазначеним вимогам закону апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався їх.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків у разі ухилення їх або осіб, які таких замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Даних вимог процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Виходячи зі змісту обставин вчинення правопорушення, зазначених в протоколі серії ВАВ № 580531 від 13.06.2024, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених ст. 150 СК України, обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, 11.06.2024після 12 год. 30 хв. на перехресті Харківського шосе та вул.Тростянецька в м.Києві неповнолітній ОСОБА_3 мив дзеркала транспортних засобів на проїжджій частині (а.с.1).

Разом з тим, в рапорті старшого інспектора СЮП Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві капітана поліції Кухар Ю. вказано, що 11.06.2024 о 12 год. 30 хв. під час патрулювання території Дарницького управління поліції Головного управління сектору ювеніальної превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві виявлено трьох малолітніх осіб, які на проїжджій частині дороги, де здійснюють рух транспортні засоби, вказані підлітки здійснювали миття дзеркал транспортних засобів.
Вказані малолітні особи порушили правила дорожнього руху та перебували в небезпечній зоні, що загрожувало життю та здоров`ю осіб.
Одним із підлітків є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 13.06.2024 прибув разом зі своєю матір`ю- ОСОБА_1 до Дарницького УП ГУНП у місті Києві.
Оскільки вказана малолітня особа не досягла віку, з якого настає відповідальність, тому відносно матері ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Водночас, з малолітнім ОСОБА_3 проведено бесіду виховного характеру щодо недопущення вчинення правопорушення в громадських місцях (а.с. 2).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції,на підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказала, що належним чином виконує батьківські обов`язки, а саме: забезпечує фінансово та розумово, ОСОБА_3 навчається англійської мови, їздить до табору, подорожує, жодних скарг з закладів не надходило, не було жодного разу, щоб ОСОБА_3 з кимось сварився. Саме тому ОСОБА_1 стверджує, що нею забезпечено всіх належних умов виконання, тому вважає, що посадовою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було досліджено всіх обставин справи.
Щодо миттяОСОБА_3 вікон машин, ОСОБА_1 запевняє, що в цей час не була з ним, а перебувала на роботі, після вказаних водій, ОСОБА_1 провела з сином виховну бесіду щодо поведінки та безпеки на дорозі.

Окрім того, захисник Лозинська О.Л. зазначила, що ОСОБА_3 виховується без батька, який помер в квітні 2020 року.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 не виконала батьківські обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 150 СК України, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Крім того, апеляційний суд також враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди, з ОСОБА_3 була проведена виховна бесіда, мати- ОСОБА_1 запевнила, що хлопчик усвідомив небезпечність свого вчинку та виніс висновки.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скаргаОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницькогорайонного суду міста Києва від 18 липня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати невинуватоюу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька