Справа № 758/11058/25 
Категорія 17 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Т. В.,
за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А., представника заявника - Крижанівського О.А. (по ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в Подільський районний суд м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того факту, що в актовому записі №23 про народження ОСОБА_2 від 01.03.1956 р., складеному виконавчим комітетом Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, в графі «Відомості про дитину» в даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » міститься неправильний запис, адже правильною датою її народження є дата « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Вказана заява обґрунтована тим, що на початку 2024р. заявниця виявила втрату свого свідоцтва про народження. В квітні 2024р. заявниця звернулася до Романівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) з метою отримання свідоцтва про народження повторно. Після того, як заявниця отримала свідоцтво, видане повторно, нею було виявлено помилку в даті її народження. У свідоцтві датою народження було зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильної дати « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Також не було внесено відомості про по батькові заявниці « ОСОБА_3 » та відомості про місце її народження «село Осова Ємільчинського району Житомирської області, Україна».
Після виявлення помилки заявниця звернулася із заявою до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про внесення змін до актового запису про її народження, однак отримала висновок, яким їй було відмовлено в цьому.
Така відмова внести у позасудовому порядку зміни до актового запису про народження стала підставою для звернення заявниці до суду з даною заявою, у якій заявниця просить встановити факт неправильності запису в актовому записі №23 від 1 березня 1956 року про народження, а. аткож встановити, що судове рішення є підставою для внесення змін в актовий запис №23 від 1 березня 1956р. про народження ОСОБА_2 , складений виконавчим комітетом Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, шляхом заміни дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на правильну дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 25.07.2025 відкрито провадження за вказаною заявою, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2026р. витребувані докази по справі - копію актового запису про народження ОСОБА_2 з Ємільчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області; витребувано з Управління державної міграційної служби України в Житомирській області копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , яке надавалося нею при оформленні паспорта громадянина України; витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , яке долучалися до пенсійної справи її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На виконання вимог ухвали суду від 13 січня 2026р. Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повідомило, що відомостей про оформлення уповноваженими органами у Житомирській області паспорта громадянина України особі ОСОБА_5 не встановлено.
На виконання вимог ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2026р. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало копію свідоцтва про народження № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке подавалося до пенсійної справи її матері ОСОБА_4 .
На виконання вимог ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2026р. про витребування доказів Ємільчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області надав копію актового запису про народження №23 від 1 березня 1956 року, складеного Виконавчим комітетом Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області на ОСОБА_2 .
У судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримав. Висловив позицію, що в актовому записі про народження ОСОБА_2 було допущено механічну помилку та помилково зазначено датою народження « ІНФОРМАЦІЯ_6 », тоді як заявниця народилася « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Зважаючи на те, що в актовому записі про народження взагалі не вмістилося графи «По батькові особи», а у заяві про встановлення факту заявниця просила внести відповідні зміни до актового запису про своє народження та в графі «По батькові» зазначити « ОСОБА_3 », представник заявниці попросив залишити таку вимогу без розгляду. Із занесенням до протоколу судового засідання вимогу заявниці про внесення до актового запису про її народження в графу «по батькові» відомостей « ОСОБА_3 » було залишено без розгляду.
Представник заінтересовані особи у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, у якій Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві просить розглядати справу без участі представника відділу.
Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява про встановлення факту народження заявниці ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як визначено частиною сьомою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У відповідності до пункту 5 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Положеннями частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Крім того, згідно вимог ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.
У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У конкретній справі має місце ситуація, коли заявниця ОСОБА_6 документувалась свідоцтвом про її народження, згідно якого датою її народження була дата « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
На підставі свідоцтва про народження ОСОБА_2 було видано паспорт громадянки України. Згідно паспортних даних громадянина України ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Осова, Ємільчинського району, Житомирської області, України.
20.05.1978 р. ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_8 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », що підтверджується копію свідоцтва про одруження, виданого 10.07.1987р. Старочуднівськогутянською сільською радою Дзержинського району, Житомирської області, актовий запис N? 4.
Згідно атестату про середню освіту серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Осова, Ємільчинського району, Житомирської області у 1973 році закінчила Старочуднівськогутянську середню школу.
Відповідно свідоцтва від 05.06.1975 р. №15, виданого Житомирським педінститутом імені І.Франка ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , присвоєно кваліфікацію медичної сестри. 
Згідно даних з військового квитка серії НОМЕР_3 зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження село Осова, Ємільчинського (Городницького)району, Житомирської області. 
У трудовій книжці серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 , датою народження значиться дата ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Незважаючи на те, що по життю заявниця документувалась документами, у яких датою її народження значилася дата « ІНФОРМАЦІЯ_2 , при отриманні 16 квітня 2024р. повторно Свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_2 заявниці було видано свідоцтво, у якій в графі прізвище зазначено « ОСОБА_2 », в графі ім`я зазначено ОСОБА_1 , в графі по батькові не зазначено будь-якої інформації, в графі дата народження зазначено ІНФОРМАЦІЯ_9 , в графі місце народження не зазначено будь-якої інформації. 
Вказані обставини стали підставою для звернення до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану.
Висновком N?71 від 01.08.2024 р. Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заявниці було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження. Заінтересованою особою аналізувалися усі про актові записи про народження заявниці, її доньки, про шлюб заявниці, а також довідка Чуднівської лікарні Житомирської області, відповідно до якої надати підтверджуючі документи факту народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини жіночої статі громадянкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 немає змоги, оскільки термін зберігання в архіві журналу запису пологів у стаціонарі закінчився.
Відтак, у позасудовому порядку наявними довідками заявниця немає можливості довести, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не ІНФОРМАЦІЯ_11 , адже книга реєстрації пологів у лікарні вже не збережена. Таким чином, порушені інтереси заявниці підлягають захисту даним судовим рішенням.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З копії актового запису про народження №23, складеного 1 березня 1956р. виконавчим комітетом Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, вбачається, що в графі «Відомості про дитину» зазначено ОСОБА_2 , стать жіноча, в графі «Батько» - ОСОБА_14 , українець, минуло 26 років, в графі «Мати» ОСОБА_13 , українець, минуло 26 років. В графі «Дата народження» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
На підставі актового запису про народження від 1 березня 1956р. було видано Свідоцтво про народження № НОМЕР_1 , копія якого зберіглася в пенсійній справі матері заявниці, у якому в графі «Прізвище, ім`я, по батькові» зазначено ОСОБА_2 , в графі «Народилася» зазначено ІНФОРМАЦІЯ_12 , в тому числі таку дату зазначено прописом; в графі «Місце народження» зазначено: с.Велико-Цвілянсьої с/Ради Городецького району Житомирської області, про що в книзі записів актів цивільного стану про народження 1956 року березня місяця 1 числа здійснено відповідний запис за номером 23.
Отже, з витребуваних судом документів вбачається, що 1 березня 1956 року одночасно здійснювався актовий запис про народження ОСОБА_2 та в даному записі про народження зазначено датою народження « ІНФОРМАЦІЯ_11 », та в цей же день виписано Свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_2 , в якому датою народження зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В подальшому, усі документи, які видавалися на ім`я ОСОБА_2 впродовж її життя видавалися із датою народження відповідно до її свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .. 
Беручи до уваги ту обставину, що впродовж усього життя особа ОСОБА_2 документувалася документами із датою народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , є підстави вважати, що в актовому записі про народження дата « ІНФОРМАЦІЯ_11 » була зазначена помилково, а відтак, підлягає заміні на правильну дату, яка відображена у свідоцтві про народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Представником заявниці у судовому засіданні висловлені припущення про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 видавалася медична довідка про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 , а працівники сільської ради при внесені запису помилилися при зазначені цієї дати, однак правильно її відобразили, виписуючи від руки свідоцтво про народження.
Таким чином, враховуючи зібрані у справі докази та відсутність спору про право у даній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження особи в певну дату.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 76 - 81, 89, 95, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт неправильності запису в актовому записі №23 про народження ОСОБА_2 від 01.03.1956 р., складеному виконавчим комітетом Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, в графі «Відомості про дитину» в даті народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильної дати « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Дане рішення є підставою для внесення змін в актовий запис №23 від 01.03.1956 р. про народження ОСОБА_2 , складений виконавчим комітетом Великоцвілянської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, шляхом заміни дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на правильну дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В. Войтенко