243/2407/26
2/243/1081/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

15 травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
представника позивача Демарчук Н.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2026 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27.03.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2108630526468, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 3000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 02.04.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2109230245302, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 03.04.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2109328345332, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 1100,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 01.12.2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2108630526468. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2108630526468. 01.12.2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109230245302. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109230245302. 01.12.2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109328345332. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109328345332. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2108630526468 від 27.03.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника становить 50061,60 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 47061,60 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 23370,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20370,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2109230245302 від 02.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, становить 17147,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16147,40 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2109328345332 від 03.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, становить 18946,51 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17846,51 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59463,91 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54363,91 грн.
Тому, позивач просить суд: стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 59463,91 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.
Відповідачем направлено на адресу суду Відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що він підтверджує отримання кредитних коштів від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за договорами: № 2108630526468 від 27.03.2021 на суму 3000 грн. терміном на 17 днів; № 2109230245302 від 02.04.2021 на суму 1000 грн. терміном на 11 днів; № 2109328345332 від 03.04.2021 на суму 1100 грн. терміном на 10 днів. ТОВ "Служба миттєвого кредитування" не є стороною позову та не висуває позовні вимоги, тому реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021, №2109328345332 від 03.04.2021, стороною яких не є, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зобов`язано довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином правовідносини пов`язані з виконанням вищезазначеного договору позики порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і залежно від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Згідно п. 1.2. Договору № 2108630526468 від 27.03.2021, кредит надається на строк зазначений, у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до доданих до позовної заяви заявки-анкети, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту та п. 1.3 Договору, погоджений сторонами строк повернення кредиту становить 17 днів з моменту отримання кредиту, а саме 12.04.2021. Окрім цього, п. 1.3 Договору погоджено, що у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Інших умов пролонгації та продовження строку кредитування Договором № 2108630526468 від 27.03.2021 не передбачено. 12.04.2021 мною були сплачені проценти в сумі 1020 грн., такими чином я підтвердив свій намір продовжити строк кредитування ще на 17 днів, а саме до 28.04.2021, із застосуванням погодженої в заявці-анкеті, графіку платежів та паспорті споживчого кредиту суми процентів за користування кредитом, в розмірі 1020 грн., що відповідає пп. а) п. 1.4. Договору №2108630526468 від 27.03.2021, відповідно до якого, погоджена процентна ставка за користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту складає 2% за кожен день (3000*2%)*17=1020 грн.). Отже, погоджений термін кредитування за Договором №2108630526468 від 27.03.2021 становив 17 днів починаючи з 27.03.2021, та був продовжений ще на 17 днів, починаючи з 12.04.2021 до 28.04.2021. За цей період, відповідно до умов Договору, заявки-анкети, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, які містяться у матеріалах справи, сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 2040 грн., 1020 грн. з яких, ним була сплачена 12.04.2021, що відображається у наданому Позивачем розрахунку заборгованості до цього Договору. Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором №2108630526468 від 27.03.2021, який міститься в матеріалах справи – порядок нарахування відсотків за кредитом починаючи з 13.04.2021 по 28.04.2021, не відповідає умовам пп. а) п. 1.4. Договору, відповідно до якого, погоджена процентна ставка за користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту складає 2% за кожен день, та має становити 60 грн. в день, а починаючі з 29.04.2021, нарахування відсотків відбувалось поза межами строку кредитування, визначеними заявкою-анкетою, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту. Згідно п. 1.2. Договору № 2109230245302 від 02.04.2021, кредит надається на строк зазначений, у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до доданих до позовної заяви заявки-анкети, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту та п. 1.3 Договору, погоджений сторонами строк повернення кредиту становить 11 днів з моменту отримання кредиту, а саме 12.04.2021. Окрім цього, п. 1.3 Договору погоджено, що у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, строк повернення кредиту перераховується та становить 11 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Інших умов пролонгації та продовження строку кредитування Договором № 2109230245302 від 02.04.2021 не передбачено. 12.04.2021 ним були сплачені проценти в сумі 220 грн., такими чином я підтвердив свій намір продовжити строк кредитування ще на 11 днів, а саме до 22.04.2021, із застосуванням погодженої в заявці-анкеті, графіку платежів та паспорті споживчого кредиту суми процентів за користування кредитом, в розмірі 220 грн., що відповідає пп. а) п. 1.4. Договору №2109230245302 від 02.04.2021, відповідно до якого, погоджена процентна ставка за користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту складає 2% за кожен день (1000*2%)*11=220 грн.). Отже, погоджений термін кредитування за Договором №2109230245302 від 02.04.2021 становив 11 днів починаючи з 02.04.2021, та був продовжений ще на 11 днів, починаючи з 12.04.2021 року до 22.04.2021. За цей період, відповідно до умов Договору, заявки-анкети, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, які містяться у матеріалах справи, сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 440 грн., 220 грн. з яких, ним була сплачена 12.04.2021, що відображається у наданому Позивачем розрахунку заборгованості до цього Договору. Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором №2109230245302 від 02.04.2021, який міститься в матеріалах справи – порядок нарахування відсотків за кредитом починаючи з 13.04.2021 по 22.04.2021, не відповідає умовам пп. а) п. 1.4. Договору, відповідно до якого, погоджена процентна ставка за користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту складає 2% за кожен день, та має становити 20 грн. в день, а починаючі з 23.04.2021, нарахування відсотків відбувалось поза межами строку кредитування, визначеними заявкою-анкетою, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту. Згідно п. 1.2. Договору №2109328345332 від 03.04.2021, кредит надається на строк зазначений, у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до доданих до позовної заяви заявки-анкети, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту та п. 1.3 Договору, погоджений сторонами строк повернення кредиту становить 10 днів з моменту отримання кредиту, а саме 12.04.2021. Окрім цього, п. 1.3 Договору погоджено, що у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, строк повернення кредиту перераховується та становить 10 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Інших умов пролонгації та продовження строку кредитування Договором №2109328345332 від 03.04.2021 не передбачено. 12.04.2021 ним були сплачені проценти в сумі 220 грн., такими чином я підтвердив свій намір продовжити строк кредитування ще на 10 днів, а саме до 21.04.2021, із застосуванням погодженої в заявці-анкеті, графіку платежів та паспорті споживчого кредиту суми процентів за користування кредитом, в розмірі 220 грн., що відповідає пп. а) п. 1.4. Договору №2109328345332 від 03.04.2021, відповідно до якого, погоджена процентна ставка за користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту складає 2% за кожен день (1100*2%)*10=220 грн.) Отже, погоджений термін кредитування за Договором №2109328345332 від 03.04.2021 становив 10 днів починаючи з 03.04.2021, та був продовжений ще на 10 днів, починаючи з 12.04.2021 до 21.04.2021. За цей період, відповідно до умов Договору, заявки-анкети, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, які містяться у матеріалах справи, сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 440 грн., 220 грн. з яких, мною була сплачена 12.04.2021, що відображається у наданому Позивачем розрахунку заборгованості до цього Договору. Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором №2109328345332 від 03.04.2021, який міститься в матеріалах справи – порядок нарахування відсотків за кредитом починаючи з 13.04.2021 по 21.04.2021, не відповідає умовам пп. а) п. 1.4. Договору, відповідно до якого, погоджена процентна ставка за користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту складає 2% за кожен день, та має становити 22 грн. в день, а починаючі з 22.04.2021, нарахування відсотків відбувалось поза межами строку кредитування, визначеними заявкою-анкетою, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту. Таким чином, він не погоджуюсь з періодом нарахування відсотків за користування кредитами, а також розміром нарахованих відсотків за користування кредитами за договорами № 2108630526468 від 27.03.2021, № 2109230245302 від 02.04.2021 та № 2109328345332 від 03.04.2021, враховуючи те що заявки-анкети, графіки платежів та паспорти споживчих кредитів до зазначених договорів визначають чіткі терміни кредитування, а саме 17, 11 та 10 днів відповідно. Однак, Позивач, нараховуючи заборгованість, виходив з іншого строку кредитування (п.1.9 договорів, які визначають строки дії цих договорів) та процентної ставки (п.п. б-г п. 1.4 договорів), що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли Відповідач, як споживач фінансових послуг, є слабшою стороною цих правовідносин. Таким чином, договори №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 не містять положень про «автоматичну» пролонгацію, тому з огляду на положення ст.ст. 610, 612, 625, 1048 ЦК України, враховуючи висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14- 360цс19), від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вважаю обґрунтованим висновок про те, що в даному випадку вимоги Позивача щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами обмежуються строком кредитування, а саме: за договором № 2108630526468 від 27.03.2021 в період з 27.03.2021 по 28.04.2021 включно; за договором № 2109230245302 від 02.04.2021 в період з 02.04.2021 по 22.04.2021 включно; за договором № 2109328345332 від 03.04.2021 в період з 03.04.2021 по 21.04.2021 включно; тому відповідно, нарахування відсотків, передбачених цими договорами, за межами зазначених строків є безпідставними. 01.12.2021 ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 за договором факторингу № 1-12. Відповідно п. 2.5 договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, фактор (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Наступне відступлення права грошової вимоги за договорами факторингу регулюються ст. 1083 ЦК України, яка визначає, що якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Тобто, наступне відступлення прав вимоги, отриманих ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» може передати третій стороні відповідно до глави 73 ЦК України ФАКТОРИНГ. Таким чином, укладений 10.01.2023 договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 – є договором факторингу. Також, підтвердженням цього є лист від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», отриманий ним 11 березня 2026 року, яким ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» інформує мене, що у зв`язку з невиконанням мною зобов`язань за кредитним договором №2108630526468, який був укладений між ним та ТОВ Служба МК, розпочата процедура примусового стягнення боргу. Також, лист містить інформацію, що відповідно до ст. 1077 «Поняття договору факторингу», ст. 1078 «Предмет договору факторингу» та ст. 1080 «Недійсність заборони відступлення права вимоги» Цивільного кодексу України, між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу. Однак, матеріали судової справи не місять жодного підтвердження оплати ціни продажу за відступлення прав вимоги на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на виконання умов п.7.1. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023. Окрім цього, п.7.2. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеному між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», передбачено, що ціна договору сплачується Новим кредитором (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Кредитору (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»), в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п.12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному п. 5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього Договору. П. 5.6. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 визначає дії Кредитора (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») у випадку, якщо з моменту переходу до Нового кредитора (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Права Вимоги, Кредитор отримав від Боржників будь-яку суму грошових коштів, але ніяким чином не визначає порядок розрахунків за продаж (відступлення) прав вимоги за цим договором. П. 7.4. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, передбачено, що у випадку не сплати (як повної так і часткової) Новим Кредитором Ціни Договору, зазначеної у п. 7.1. у строк, встановлений п.7.2. цього Договору (цей строк сплив 10.12.2025), права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики на відповідну суму, що не сплачена, повертаються Первісному кредитору. Таким чином, для набуття права вимоги за кредитними договорами відповідно до умов договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мало сплатити ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошові кошти в сумі 5 312 491,59 грн. в строк до 10 грудня 2025 року. Натомість, в якості підтвердження виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023, Позивач додав до матеріалів справи акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, що не відповідає умовам п.7.2. цього договору, та не може бути доказом у цій справі, оскільки складений з порушенням ст. 601 ЦК України, яка визначає що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Оскільки строк виконання зобов`язання ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023(відповідно до п. 7.2. договору) встановлений та настав лише 10.12.2025, правових підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 28.02.2023 не мали. Таким чином вважаю правильним висновок про те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не доведено факт обов`язкової оплати за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023, що свідчить про те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не набуло право вимоги за кредитними договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021. Окрім цього, відповідно до п.5.2 договору № 10-01/2023 від 10.01.2023відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021, права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (додаток 4). Проте, наданий позивачем витяг з реєстру прав вимоги від 10.01.2023, підписаний ТОВ «Вердикт капітал» і ТОВ «Коллект Центр», в тому числі і до мене, ОСОБА_1 , не відповідає формі реєстру, зазначеній у Додатку №3 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, оскільки у реєстрі відсутня графа «Одинична ціна», яка є у додатку і вказане значення ціни продажу права вимоги до мене у реєстрі відсутнє. В зв`язку з цим , саме по собі підписання 10.01.2023 сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників за договором купівлі-продажу прав вимоги не дає підстави вважати права вимоги відступленими, оскільки форма переданих реєстрів не відповідає передбаченій договором формі додатку №3. З огляду на викладене, враховуючи те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не доведено факту переходу права вимоги за кредитними договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», та відповідно, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не набуло право вимоги відносно мене, як боржника у зобов`язанні, тому вважаю, що у задоволенні позову про стягнення з мене заборгованості за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 слід відмовити з огляду на недоведеність ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Оскільки спір який виник між сторонами у цій справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання - у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, тому вважає суму в 16 000 грн. неспівмірною зі складністю типової справи про стягнення боргу та обсягом роботи адвоката. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, просить суд зменшити або повністю відмовити у стягненні цих витрат. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 у повному обсязі.
Представником позивача направлено на адресу суду Відповідь на відзив, в якому зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісних кредиторів, і факторів) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договорів та за який період вона була нарахована. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг 2108630526468 від 27.03.2021 р., орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору). Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору). Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 Договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Пунктом 4.14. Договору визначено, що додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані. Як зазначено в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору: «Ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа, та погодившись з ними, прошу Товариство надати мені кредит на особисті потреби у розмірі: 3000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 1020,00 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 6);г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в)….» Із зазначеного вбачається, що строк кредитування за Кредитним договором – 365 днів, а суми, які зазначені: кредит у розмірі 3000,00 грн. та проценти у розмірі 1020,00 грн. – це суми, які підлягали би поверненню, якби відповідач виконав зобов`язання за Кредитним договором протягом «орієнтовного строку повернення кредиту – 17 днів». Як вбачається з Розрахунків заборгованостей ОСОБА_1 , підготовленого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та підготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, кредит у розмірі, який залишився, а саме: 3000,00 грн. повернуто не було, та відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом у цій сумі було нараховані за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше строку кредитування – 365 днів, тобто по 26.03.2022. Отже, умовами Кредитного договору прямо передбачено Строк кредитування, визначено умови кредитування протягом відповідних періодів, із зазначенням кількості днів таких періодів та процентних ставок, та прямо передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше 365 днів, тобто по 26.03.2022, як і відображено в розрахунку заборгованості за Договором № 2108630526468 від 27.03.2021 р. За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг 2109230245302 від 02.04.2021 р., орієнтовний строк повернення кредиту 11 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 11 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору). Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору). Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 Договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 11 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 11 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Пунктом 4.14. Договору визначено, що додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані. Як зазначено в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору: «Ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа, та погодившись з ними, прошу Товариство надати мені кредит на особисті потреби у розмірі: 1000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 11 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 11 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 1000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 220,00 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 6);г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в)….» Із зазначеного вбачається, що строк кредитування за Кредитним договором – 365 днів, а суми, які зазначені: кредит у розмірі 1000,00 грн. та проценти у розмірі 220,00 грн. – це суми, які підлягали би поверненню, якби відповідач виконав зобов`язання за Кредитним договором протягом «орієнтовного строку повернення кредиту – 11 днів». Як вбачається з Розрахунків заборгованостей ОСОБА_1 , підготовленого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та підготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, кредит у розмірі, який залишився, а саме: 1000,00 грн. повернуто не було, та відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом у цій сумі було нараховано за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше строку кредитування – 365 днів, тобто по 01.04.2022. Отже, умовами Кредитного договору прямо передбачено Строк кредитування, визначено умови кредитування протягом відповідних періодів, із зазначенням кількості днів таких періодів та процентних ставок, та прямо передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше 365 днів, тобто по 01.04.2022, як і відображено в розрахунку заборгованості за Договором № 2109230245302 від 02.04.2021 р. За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг 2109328345332 від 03.04.2021 р., орієнтовний строк повернення кредиту 10 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 10 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору). Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору). Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 Договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 10 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 10 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Пунктом 4.14. Договору визначено, що додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані. Як зазначено в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору: «Ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа, та погодившись з ними, прошу Товариство надати мені кредит на особисті потреби у розмірі: 1100,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 10 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 10 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 1100,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 220,00 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 6);г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в)….» Із зазначеного вбачається, що строк кредитування за Кредитним договором – 365 днів, а суми, які зазначені: кредит у розмірі 1100,00 грн. та проценти у розмірі 220,00 грн. – це суми, які підлягали би поверненню, якби відповідач виконав зобов`язання за Кредитним договором протягом «орієнтовного строку повернення кредиту – 10 днів». Як вбачається з Розрахунків заборгованостей ОСОБА_1 , підготовленого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та підготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, кредит у розмірі, який залишився, а саме: 1100,00 грн. повернуто не було, та відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом у цій сумі було нараховані за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше строку кредитування – 365 днів, тобто по 02.04.2022. Отже, умовами Кредитного договору прямо передбачено Строк кредитування, визначено умови кредитування протягом відповідних періодів, із зазначенням кількості днів таких періодів та процентних ставок, та прямо передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше 365 днів, тобто по 02.04.2022, як і відображено в розрахунку заборгованості за Договором № 2109328345332 від 03.04.2021 р. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо дійсно вважав певні умови договору несправедливими. Натомість, позивач погодився, зі своєї сторони, на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень, сплачуючи частково кошти за укладеним договором, визнаючи його умови, в тому числі і щодо пролонгації строку кредитування. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2108630526468. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2108630526468. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2108630526468. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109230245302. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109230245302. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2109230245302. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109328345332. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109328345332. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2109328345332. До матеріалів справи долучено дані договори з додатками, у тому числі реєстри боржників, у яких відображено дані щодо боржника ОСОБА_1 . Звертаємо увагу суду, що доводи відповідача щодо відсутності доказів сплати за договорами факторингу не відповідають дійсності. Так, у матеріалах справи наявне платіжне доручення № 307600018 на суму 5 535 543,12 грн., яке підтверджує сплату ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ». Так, відповідно до п.2.1. Договору №10-01/2023 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору (надалі також – Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. Права вимоги, що є предметом цього Договору, належать Первісному кредитору на підставі, в тому числі, Договорів факторингу № 1-12 між Первісним кредитором (ТОВ «Вердикт Капітал») та ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ». У відповідності до п. 5.2 Договору Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). Згідно п. 7.2. Договору Ціна договору сплачується Новим кредитором Кредитору в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 12 цього Договору, або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п. 5.6.2. цього Договору, протягом 1065 (одної тисячі шістдесяти п`яти) календарних днів з дати підписання Сторонами цього Договору. З наведених вище умов укладеного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року вбачається, що сторонами погоджено відстрочення оплати за договором на 1065 календарних днів (тобто, строк його виконання ще не настав), а також, погоджено можливість здійснення оплати договору шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, водночас, право вимоги вважається переданим новому кредитору в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді. Так, 10.01.2023 року Сторонами було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, який є Додатком №4 до Договору №10-01/2023 та яким передано від Первісного кредитора Новому кредитору Реєстр Боржників кількістю 207 307 (двісті сім тисяч триста сім). Таким чином, звертаємо увагу суду, що матеріали справи містять належним чином засвідчені копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, Реєстру Боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, який є Додатком №3 до Договору №10-01/2023, що є належними та достатніми доказами переходу прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 за Договорами № 2108630526468, № 2109230245302 та № 2109328345332. Крім того, позивачем було долучено копію Акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, відповідно до п.4 якого: керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, визначеними у п.1 та п.2 цього Акта, і таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть, зокрема, згідно п.4.1. зобов`язання Сторони 1 (ТОВ «Коллект Центр») перед Стороною 2 (ТОВ «Вердикт Капітал») (п.1) припиняються в повному обсязі в сумі 15 214 406,31 гривень, в тому числі і за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, що є належним доказом того, що позивач виконав свої зобов`язання згідно Договору №10-01/2023 та набув права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за Договорами № 2108630526468, № 2109230245302 та № 2109328345332. Так, пунктом 4.2. Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року визначено, що залишок заборгованості Сторони 2 (ТОВ «Вердикт Капітал») перед Стороною 1 (ТОВ «Коллект Центр») за Договором №11-01/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.01.2023 становить 1 153 105,89 грн. По-перше, цим пунктом визначено наявність залишку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» перед ТОВ «Коллект Центр», а не навпаки. По-друге, залишок заборгованості наявний за Договором №11-01/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.01.2023, а не за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, відповідно до якого було здійснено передачу прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр». По-третє, згідно правової природи договору відступлення прав вимоги, останній не передбачає невідкладну оплату, а моментом переходу прав вимоги є момент підписання самого договору, або у нашому випадку – акту прийому-передачі Реєстру Боржників, що відбулось 10.01.2023 – в день підписання самого Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023. Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права, тоді як метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. В такому випадку за відсутності плати первісного кредитора за надані йому послуги між сторонами виникають правовідносини з договору купівлі-продажу права вимоги, до яких застосовуються положення про відступлення права вимоги. Варто зазначити, що Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року за своєю правовою природою був оплатним договором відступлення прав вимоги, а не договором факторингу, оскільки за укладеними договорами жодна зі сторін не передала грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату. Відтак, враховуючи той факт, що Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року не містить ознак договору факторингу, зокрема жодній із сторін не надавались жодна фінансова послуга, жодна із сторін не передавала грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, тому відсутні підстави вважати, що даний договір є договором факторингу. Крім того, зміст договору не суперечить чинному законодавству. Договори укладені належним чином та є дійсними. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги щодо боржників, перелік яких міститься в Реєстрі Боржників, який передано відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року та Витяг з якого долучено до позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», які виникли у первісного кредитора – ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а раніше у ТОВ «Служба миттєвого кредитування», до моменту укладення цього договору, що відповідає ознакам та змісту договору цесії та жодним чином не суперечить його вимогам. Договір укладений без будь-яких правопорушень відповідно до приписів чинного законодавства, що свідчить про його дійсність.
Відповідачем направлено на адресу суду Заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що Позивачем не надано жодного доказу погодженого зі мною продовження строків дії договорів №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021, №2109328345332 від 03.04.2021 по за межами узгоджених строків відповідно до заявок-анкет, графіків платежів, паспортів споживчих кредитів та п. 1.3 цих Договорів, а саме: за договором №2108630526468 від 27.03.2021 відповідно до Додатку 2 до Кредитного договору «Графік платежів», Додатку 3 до Кредитного договору «Паспорт споживчого кредиту» та п. 1.3. Договору про надання фінансових послуг узгоджений строк кредитування становить 17 днів з моменту отримання кредиту; за договором №2109230245302 від 02.04.2021 відповідно до Додатку 2 до Кредитного договору «Графік платежів», Додатку 3 до Кредитного договору «Паспорт споживчого кредиту» та п. 1.3. Договору про надання фінансових послуг узгоджений строк кредитування становить 11 днів з моменту отримання кредиту; за договором №2109328345332 від 03.04.2021 відповідно до Додатку 2 до Кредитного договору «Графік платежів», Додатку 3 до Кредитного договору «Паспорт споживчого кредиту» та п. 1.3. Договору про надання фінансових послуг узгоджений строк кредитування становить 10 днів з моменту отримання кредиту. Натомість, позивач нараховуючи заборгованість, виходив з іншого строку кредитування, підміняючи строки кредитування строком дії кредитних договорів. Щодо відсутності права у кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, позиція відповідача була обґрунтована у відзиві на позовну заяву. Оскільки розрахунок заборгованості по нарахованих процентах за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021, №2109328345332 від 03.04.2021 є спірним у цій справі, він підготував контррозрахунки. Відповідно до контррозрахунку суми заборгованості за кредитним договором №2108630526468 від 27.03.2021 сума заборгованості становить 4 020,00 грн., з яких тіло кредита 3 000,00 грн., відсотки – 1 020,00 грн. Відповідно до контррозрахунку суми заборгованості за кредитним договором №2109230245302 від 02.04.2021 сума заборгованості становить 1 220,00 грн., з яких тіло кредита 1 000,00 грн., відсотки – 220,00 грн. Відповідно до контррозрахунку суми заборгованості за кредитним договором №2109328345332 від 03.04.2021 сума заборгованості становить 1 320,00 грн., з яких тіло кредиту 1 100,00 грн., відсотки – 220,00 грн. Застосування Позивачем, при нарахуванні заборгованості за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021, №2109328345332 від 03.04.2021, іншого строку кредитування ніж погоджений сторонами та передбаченим заявками-анкетами, графіками платежів, паспортами споживчих кредитів та п. 1.3 договорів та процентної ставки (п.п. б-г п. 1.4 договорів), свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін цих договорів. Враховуючи наведене, у даному випадку, визначений у договорах №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 розмір процентів перевищує тіло кредиту більш ніж у 10 разів, що є непропорційно високим та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника (відповідача), тому умови зазначених договорів про стягнення процентів є несправедливими і суперечать принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50%) у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цими договорами - тому є нікчемними. Оскільки ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 за договором факторингу № 1-12. Наступне відступлення права грошової вимоги за договорами факторингу регулюються ст. 1083 ЦК України, яка визначає, що якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Тобто, наступне відступлення прав вимоги, отриманих ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» може передати третій стороні відповідно до глави 73 ЦК України ФАКТОРИНГ. Таким чином, твердження Позивача «Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року за своєю правовою природою був оплатним договором відступлення прав вимоги, а не договором факторингу», протирічить ст. 1083 ЦК України, відповідно до якої отримане право грошової вимоги за договорами факторингу може бути передано тільки за договорами факторингу. Чинне законодавство встановлює, що право вимоги від первісного до наступного кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») на користь первісного кредитора (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») заборгованості та інших платежів відповідно до договору факторингу (ст. 1077 ЦК України). Жодного підтвердження оплати ціни продажу за відступлення прав вимоги на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Позивачем не надано. Також, Позивач стверджує наступне: «З наведених вище умов укладеного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року вбачається, що сторонами погоджено відстрочення оплати за договором на 1065 календарних днів (тобто, строк його виконання ще не настав), а також, погоджено можливість здійснення оплати договору шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, водночас, право вимоги вважається переданим новому кредитору в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.» Таким чином, Позивач підтвердив той факт, що строк виконання ним зобов`язання за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10- 01/2023 від 10.01.2023 ще не настав, а настане лише після спливу 1065 календарних днів, що доводить те що акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, не тільки відповідає умовам п.7.2. цього договору, та складений з порушенням ст. 601 ЦК України, яка визначає що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Оскільки строк виконання зобов`язання ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023(відповідно до п. 7.2. договору) встановлений та настав лише 10.12.2025, правових підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 28.02.2023 не мали. Позивач стверджує що, Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року сторонами погоджено можливість здійснення оплати договору шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, це не відповідає дійсності, оскільки п.7.2. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеному між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», передбачено, що ціна договору сплачується Новим кредитором (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Кредитору (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»), в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п.12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному п. 5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього Договору. Відповідно П. 5.6. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 визначає тільки дії Кредитора (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») у випадку, якщо з моменту переходу до Нового кредитора (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Права Вимоги, Кредитор отримав від Боржників будь-яку суму грошових коштів, але ніяким чином не визначає порядок розрахунків за продаж (відступлення) прав вимоги за цим договором. Окрім цього, Позивачем не спростовано той факт, що наданий позивачем витяг з реєстру прав вимоги від 10.01.2023, підписаний ТОВ «Вердикт капітал» і ТОВ «Коллект Центр», в тому числі і до нього, ОСОБА_1 , не відповідає формі реєстру, зазначеній у Додатку №3 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, оскільки у реєстрі відсутня графа «Одинична ціна», яка є у додатку і вказане значення ціни продажу права вимоги до мене у реєстрі відсутнє. В зв`язку з цим, саме по собі підписання 10.01.2023 сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників за договором купівлі-продажу прав вимоги не дає підстави вважати права вимоги відступленими, оскільки форма переданих реєстрів не відповідає передбаченій договором формі додатку №3. З огляду на викладене, враховуючи те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не доведено факту переходу права вимоги за кредитними договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», та відповідно, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не набуло право вимоги відносно нього, як боржника у зобов`язанні, тому вважаю, що у задоволенні позову про стягнення з нього заборгованості за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021 слід відмовити з огляду на недоведеність ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Також вважає, що у витягу з акту №18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, який міститься в матеріалах справи, міститься послуга саме з надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000 грн, яка не може бути віднесеною до правової допомоги, як окрема послуга.
06 квітня 2026 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 , в якій зазначив, що ТОВ «Коллект Центр» не набуло права вимоги до нього, а договір, на підставі якого заявлено вимоги, є недійсним з огляду на наступне. Порушення вимог щодо форми правочину Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023. Із матеріалів, які містяться в справі № 243/2407/26 відомо, що 01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників за договором факторингу № 1-12. Відповідно п. 2.5 договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, фактор (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Наступне відступлення права грошової вимоги за договорами факторингу регулюються ст. 1083 ЦК України, яка визначає, що якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Тобто, наступне відступлення прав вимоги, отриманих ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» може передати третій стороні відповідно до глави 73 ЦК України ФАКТОРИНГ. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки договорами факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, то воно повинно здійснюватися відповідно до положень цієї глави, яка регулює відносини з факторингу (ч. 2 ст. 1083 ЦК України), тобто наступне відступлення права грошової вимоги має здійснюватися шляхом укладення саме договору факторингу з відповідним суб`єктним складом його сторін (ст. 1079 ЦК України) (10 листопада 2020 р. Велика Палата Верховного Суду у справі № 638/22396/14-ц (ЄДРСРУ № 93217995). У запереченні до відзиву на позовну заяву, відповідач стверджує, що Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року за своєю правовою природою був оплатним договором відступлення прав вимоги, а не договором факторингу, що прямо суперечить ст. 1083 ЦК України. Таким чином, укладений 10.01.2023 договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників від 03.04.2021 – відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зумовлює його недійсність. Недійсність Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 через передчасне зарахування зустрічних вимог Відповідно п.7.2. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», передбачено, що ціна договору сплачується Новим кредитором (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Кредитору (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»), в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п.12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному п. 5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього Договору. П. 5.6. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 визначає дії Кредитора (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») у випадку, якщо з моменту переходу до Нового кредитора (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») Права Вимоги, Кредитор отримав від Боржників будь-яку суму грошових коштів, але ніяким чином не визначає порядок розрахунків за продаж (відступлення) прав вимоги за цим договором. П. 7.4. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, передбачено, що у випадку не сплати (як повної так і часткової) Новим Кредитором Ціни Договору, зазначеної у п. 7.1. у строк, встановлений п.7.2. цього Договору (цей строк сплив 10.12.2025), права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики на відповідну суму, що не сплачена, повертаються Первісному кредитору. Ст. 1087 ЦК України "Форми розрахунків" закріплює дві форми розрахунків: готівкову та безготівкову. Відповідно до частини першої ст. 1088 ЦК України "Види безготівкових розрахунків", при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків (чеків), розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту. Отже, для набуття права вимоги за кредитними договорами відповідно до умов договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мало сплатити ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошові кошти в сумі 5 312 491,59 грн. в строк до 10 грудня 2025 року. Натомість, в якості підтвердження виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023, відповідач додав до матеріалів справи акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, що не відповідає умовам п.7.2. цього договору, та не може бути доказом у цій справі, оскільки складений з порушенням ст. 601 ЦК України, яка визначає що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Оскільки строк виконання зобов`язання ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 (відповідно до п. 7.2. договору) встановлений та настав лише 10.12.2025, правових підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 28.02.2023 не мали. А Відповідно до частини 1 ст. 203 ЦК України - Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, в такому випадку правочин зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» є недійсним. Таким чином, відповідно п.7.2. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не виконало своїх зобов`язань перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що в свою чергу визначає цей договір недійсним, оскільки строк виконання зобов`язання сплив 10.12.2025. Невідповідність реєстру боржників Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 Відповідно до п.5.2 договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021, права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (додаток 4). Крім того п. 5.1.2. цього договору передбачено, що реєстр боржників в друкованому вигляді (додаток 3) передається новому кредитору за актом прийомупередачі не пізніше наступного робочого дня після підписання новим кредитором цього договору. Проте, наданий відповідачем витяг з реєстру боржників від 10.01.2023, підписаний ТОВ «Вердикт капітал» і ТОВ «Коллект Центр», в тому числі і до ОСОБА_1 (строка №22179), не відповідає формі реєстру, зазначеній у Додатку №3 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, оскільки у реєстрі відсутня графа «Одинична ціна», яка є у додатку і вказане значення ціни продажу права вимоги до нього у реєстрі відсутнє. В зв`язку з цим , саме по собі підписання 10.01.2023 сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників за договором купівлі-продажу прав вимоги не дає підстави вважати права вимоги відступленими, оскільки форма переданих реєстрів не відповідає передбаченій договором формі додатку №3. З огляду на вищевказане, вважає правильним висновок про те, що Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 в частині, що стосується ОСОБА_1 є недійсним з моменту укладення.
У зв`язку з чим просить суд визнати недійсним Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021.
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 об`єднана в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Представником позивача за первісним позовом направлено на адресу суду Заперечення проти прийняття зустрічної позовної заяви, в якому зазначає, що у відповідача відсутня належна процесуальна та матеріально-правова заінтересованість і у заявлені вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, оскільки він не є стороною такого правочину. Відповідно до загальних положень цивільного законодавства, зокрема статей 203, 215 ЦК України, право на оспорювання правочину належить його сторонам або іншим заінтересованим особам лише у випадку, якщо такий правочин безпосередньо порушує їхні права чи охоронювані законом інтереси. Водночас сам по собі факт заміни кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги) не змінює обсягу, характеру чи змісту зобов`язань боржника та не покладає на нього жодних нових або додаткових обов`язків. Згідно з положеннями статей 512–516 ЦК України, відступлення права вимоги є правочином, який укладається виключно між первісним та новим кредитором і не потребує згоди боржника, якщо інше прямо не встановлено договором або законом. Таким чином, боржник не є учасником відповідного правочину, не набуває за ним прав чи обов`язків, а отже — не може оспорювати його дійсність лише з підстав незгоди із заміною кредитора. Правова позиція відповідача фактично зводиться до втручання у договірні відносини між іншими особами — ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що суперечить базовим засадам цивільного права, зокрема принципу свободи договору та принципу відносності зобов`язань. Боржник не наділений правом оцінювати дійсність чи недійсність правочинів між кредиторами, якщо такі правочини не порушують безпосередньо його суб`єктивних прав. Більше того, навіть у разі наявності певних недоліків у правочині відступлення права вимоги, це не припиняє існування самого грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від обов`язку виконати його належним чином перед належним кредитором. Окремо слід зазначити, що належним способом захисту прав відповідача у даних правовідносинах є не оспорювання договору про відступлення права вимоги, стороною якого він не є, а реалізація процесуальних прав саме в межах розгляду первісного позову про стягнення заборгованості. Зокрема, відповідач не позбавлений можливості заперечувати проти позовних вимог, наводити відповідні доводи та докази, а також посилатися на недоведеність позивачем факту набуття права вимоги. У разі, якщо позивачем не буде належними та допустимими доказами підтверджено правонаступництво або обсяг переданих прав, відповідач має право просити суд відмовити у задоволенні позову саме з підстав недоведеності права вимоги. Відтак, заявлені вимоги відповідача спрямовані не на захист його порушеного права, а фактично на уникнення виконання зобов`язання, що є недопустимим. Таким чином, відповідач, не будучи стороною договору про відступлення права вимоги, не має належного права на звернення до суду з вимогою про визнання його недійсним, а відтак заявлений зустрічний позов у цій частині є безпідставним та не підлягає розгляду в межах даної справи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений п.1 ч.2 ст.16 ЦК, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоб обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним. Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту. Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора. Тому для захисту прав відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений. Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту. Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). З наведеного слід дійти висновку, що оскільки у даній справі суд розглядає спір про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування.
Відповідачем за первісним позовом направлено на адресу суду Відповідь на відзив, в якому зазначає, що Реалізуючи своє право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021, №2109328345332 від 03.04.2021, стороною яких не є, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зобов`язано довести (підтвердити) у встановленому законом порядку, яким чином правовідносини пов`язані з виконанням вищезазначеного договору позики порушує (зачіпає) його права та законні інтереси (правова позиція Верховного Суду в постанові від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17). 25 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 607/14378/21, провадження № 61- 5246св22 (ЄДРСРУ № 106940414) досліджував питання щодо визначення належного позивача. Не підлягає судовому захисту також і похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого, у цьому разі, боржника. Таким чином якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. На підставі зазначеного, вважає ефективним способом захисту своїх цивільних прав та інтересів - подачу зустрічного позову про визнання недійсним Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021. Його право на подання зустрічного позову про визнання недійсним договору відступлення права вимоги ґрунтується на необхідності захисту мого права як боржника на виконання обов`язку саме належному кредитору. Його інтерес полягає у правовій визначеності: я маю право знати, чи є ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належним кредитором. Якщо Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10- 01/2023 від 10.01.2023 року укладений з порушенням ЦК України, він є недійсним, що звільняє його від обов`язку сплати саме ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», оскільки, відповідно до ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати зобов`язання новому кредиторові до надання доказів відступлення права вимоги. Передача прав неіснуючому або неповноважному кредитору створює ризик, що належний кредитор знову вимагатиме виконання цього самого зобов`язання. Отже, його інтерес як боржника полягає у тому, щоб його зобов`язання було припинене належним виконанням належному кредитору. Якщо, Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №2108630526468 від 27.03.2021, №2109230245302 від 02.04.2021 та №2109328345332 від 03.04.2021. є недійсним, то новий кредитор не набув права вимоги, і платіж на його користь не призведе до припинення його зобов`язання перед первісним кредитором.
Представник позивача в судовому засіданні просив вимоги первісної позовної заяви задовольнити, а у задоволенні вимог зустрічної позовної заяви просив відмовити.
Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вимог первісної позовної заяви, а вимоги зустрічної позовної заяви просив задовольнити.
Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.
27.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2108630526468.
Згідно з п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі – «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в);
д) тип процентної ставки – фіксована.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000.00 грн.
Дана обставина підтверджується листом від платіжної організації, згідно якого на підставі укладеного між Кредитодавцем та Платіжною організацією договору про здійснення переказів грошових коштів Платіжною організацією, 27.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3000.00 грн.
02.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2109230245302.
Згідно з п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Згідно з п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі – «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в);
д) тип процентної ставки – фіксована.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 1000.00 грн.
Дана обставина підтверджується листом від платіжної організації, згідно якого на підставі укладеного між Кредитодавцем та Платіжною організацією договору про здійснення переказів грошових коштів Платіжною організацією, 02.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 1000.00 грн.
03.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2109328345332.
Згідно з п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1100.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.
Згідно з п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі – «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
а) 2.00 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в);
д) тип процентної ставки – фіксована.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 1100.00 грн.
Дана обставина підтверджується листом від платіжної організації, згідно якого на підставі укладеного між Кредитодавцем та Платіжною організацією договору про здійснення переказів грошових коштів Платіжною організацією, 03.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 1100.00 грн.
Вищезазначені кредитні договори укладені в електронній формі з використанням електронного підпису/одноразового ідентифікатора, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Факт укладання договорів фінансових послуг та отримання кредитних коштів від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за вищезазначеними договорами відповідачем не заперечується.
01.12.2021 року було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2108630526468, № 2109230245302, № 2109328345332.
10.01.2023 року було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимог № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2108630526468, № 2109230245302, № 2109328345332.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2108630526468 від 27.03.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 50061,60 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 47061,60 грн.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 23370,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20370,00 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2109230245302 від 02.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17147,40 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16147,40 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2109328345332 від 03.04.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18946,51 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17846,51 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59463,91 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54363,91 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
При укладанні кредитного договору сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору).
При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та відповідачем підписано графік платежів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
За ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Так, з договорів про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем видно, що відповідно до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, даний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що вказаний договір було підписано позичальником за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, який було надіслано кредитором на номер телефону, який зазначений у кредитних договорах.
Щодо нарахування відсотків та заборгованості за договорами суд погоджується з доводами представника позивача та вважає за необхідне зазначити наступне.
Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.
Щодо договору № 2108630526468:
За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг 2108630526468 від 27.03.2021 року, орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту.
У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору).
Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору).
Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 Договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Пунктом 4.14. Договору визначено, що додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані.
Як зазначено в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору: «Ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа, та погодившись з ними, прошу Товариство надати мені кредит на особисті потреби у розмірі: 3000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту.
Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 1020,00 грн.
Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 6);г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в)….»
Із зазначеного видно, що строк кредитування за Кредитним договором – 365 днів, а суми, які зазначені: кредит у розмірі 3000,00 грн. та проценти у розмірі 1020,00 грн. – це суми, які підлягали би поверненню, якби відповідач виконав зобов`язання за Кредитним договором протягом «орієнтовного строку повернення кредиту – 17 днів».
Як видно з Розрахунків заборгованостей ОСОБА_1 , підготовленого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та підготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, кредит у розмірі, який залишився, а саме: 3000,00 грн. повернуто не було, та відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом у цій сумі було нараховані за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше строку кредитування – 365 днів, тобто по 26.03.2022 року.
Отже, умовами Кредитного договору прямо передбачено Строк кредитування, визначено умови кредитування протягом відповідних періодів, із зазначенням кількості днів таких періодів та процентних ставок, та прямо передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше 365 днів, тобто по 26.03.2022 року, як і відображено в розрахунку заборгованості за Договором № 2108630526468 від 27.03.2021 року.
Щодо договору № 2109230245302:
За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг 2109230245302 від 02.04.2021 року, орієнтовний строк повернення кредиту 11 днів з моменту отримання кредиту.
У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 11 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору).
Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору).
Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 Договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 11 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 11 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Пунктом 4.14. Договору визначено, що додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані.
Як зазначено в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору: «Ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа, та погодившись з ними, прошу Товариство надати мені кредит на особисті потреби у розмірі: 1000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 11 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 11 день з моменту отримання кредиту.
Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 1000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 220,00 грн.
Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 6);г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в)….»
Із зазначеного видно, що строк кредитування за Кредитним договором – 365 днів, а суми, які зазначені: кредит у розмірі 1000,00 грн та проценти у розмірі 220,00 грн. – це суми, які підлягали би поверненню, якби відповідач виконав зобов`язання за Кредитним договором протягом «орієнтовного строку повернення кредиту – 11 днів».
Як видно з Розрахунків заборгованостей ОСОБА_1 , підготовленого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та підготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, кредит у розмірі, який залишився, а саме: 1000,00 грн. повернуто не було, та відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом у цій сумі було нараховано за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше строку кредитування – 365 днів, тобто по 01.04.2022 року.
Отже, умовами Кредитного договору прямо передбачено Строк кредитування, визначено умови кредитування протягом відповідних періодів, із зазначенням кількості днів таких періодів та процентних ставок, та прямо передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше 365 днів, тобто по 01.04.2022 року, як і відображено в розрахунку заборгованості за Договором № 2109230245302 від 02.04.2021 року.
Щодо договору № 2109328345332:
За умовами укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 договору про надання фінансових послуг 2109328345332 від 03.04.2021 року, орієнтовний строк повернення кредиту 10 днів з моменту отримання кредиту.
У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 10 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору).
Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору).
Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 Договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 10 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 10 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Пунктом 4.14. Договору визначено, що додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані.
Як зазначено в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору: «Ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа, та погодившись з ними, прошу Товариство надати мені кредит на особисті потреби у розмірі: 1100,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 10 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 10 день з моменту отримання кредиту.
Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 1100,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 220,00 грн.
Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 6);г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. в)….»
Із зазначеного видно, що строк кредитування за Кредитним договором – 365 днів, а суми, які зазначені: кредит у розмірі 1100,00 грн. та проценти у розмірі 220,00 грн. – це суми, які підлягали би поверненню, якби відповідач виконав зобов`язання за Кредитним договором протягом «орієнтовного строку повернення кредиту – 10 днів».
Як видно з Розрахунків заборгованостей ОСОБА_1 , підготовленого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та підготовленого ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, кредит у розмірі, який залишився, а саме: 1100,00 грн. повернуто не було, та відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом у цій сумі було нараховані за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше строку кредитування – 365 днів, тобто по 02.04.2022 року.
Отже, умовами Кредитного договору прямо передбачено Строк кредитування, визначено умови кредитування протягом відповідних періодів, із зазначенням кількості днів таких періодів та процентних ставок, та прямо передбачено право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом протягом фактичного строку користування кредитом, але не більше 365 днів, тобто по 02.04.2022 року, як і відображено в розрахунку заборгованості за Договором № 2109328345332 від 03.04.2021 року.
Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20 незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У постанові Верховного Суду від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 зазначено, що: в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Отже, кредитодавцем відповідно до домовленостей між сторонами, що викладені в даному Кредитному договорі, Правилах надання фінансових кредитів (послуг), та інших документах, було правомірно нарахована заборгованість, в тому числі відсотки в межах дії даного Договору позики.
Доводи відповідача щодо неправильного порядку нарахування відсотків за кредитом ґрунтується на хибному розрахунку, оскільки проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування суми кредиту та збільшуються протягом фактичного строку користування кредитом (протягом року), як зазначено у п.1.4. договору, та не залежить від умов сплати всіх нарахованих процентів (за що договором передбачений пункт 3 «Відповідальність сторін»), а залежать від строку користування кредитом.
17, 11 та 10 днів відповідно – це «орієнтовний строк повернення кредиту», протягом якого відповідач повинен був виконати основне зобов`язання за Кредитним договором (повернути тіло кредиту) та сплатити проценти. Натомість, відповідач продовжив користуватися кредитними коштами після спливу цього строку. Також, 17, 11 та 10 днів відповідно – це строк, від якого відраховуються дати збільшення розмірів відсотків.
Аргументи заперечення відповідача про те, що проценти нараховані поза межами строку кредитування за договорами про надання фінансових послуг суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно п.1.2 договору кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною; відповідно до заяви-анкет відповідача орієнтовний строк повернення кредиту 17, 11 та 10 днів відповідно з моменту отримання кредиту; кредит отримано на строк 365 днів з правом повернення достроково; згідно п.п. 1.3, 1.9 договору орієнтовний строк повернення кредиту 17, 11 та 10 днів відповідно з моменту отримання кредиту; граничний строк кредитування, тобто строк дії кредитного договору, становить 1 рік. Оскільки станом на «орієнтовний строк повернення кредиту» кошти позичальником сплачені не були, підстав вважати, що строк дії договору закінчився не було. Розмір процентів за кожним із договорів нараховані в межах строку кредитування.
До підписання договорів позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договорів, в тому числі розміщена інформація на сайті товариства, Крім того, зважаючи на вільний порядок укладення договору, позичальник мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами, які він сам обрав та прийняття зваженого рішення. Позичальник засвідчив факт належного ознайомлення з умовами Договору, в тому числі підписавши Договір, в якому визначені розмір та порядок нарахування відсотків.
Крім того, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач зменшив суму заборгованості за Договором № 2108630526468 від 27.03.2021 року з 50061,60 грн. до розміру 23370,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20370,00 грн.
Щодо права вимоги заборгованості за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» до відповідача суд зазначає наступне.
Як було встановлено у судовому засіданні, 01.12.2021 року було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2108630526468, № 2109230245302, № 2109328345332.
Відповідно до Платіжного доручення № 307600018 на суму 5535543,12 грн., ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» лот за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021.
10.01.2023 року було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимог № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2108630526468, № 2109230245302, № 2109328345332.
До матеріалів справи долучено реєстри боржників, у яких відображено дані щодо боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2.1. Договору №10-01/2023 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору (надалі також – Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.
Права вимоги, що є предметом цього Договору, належать Первісному кредитору на підставі, в тому числі, Договорів факторингу № 1-12 між Первісним кредитором (ТОВ «Вердикт Капітал») та ТОВ «Служба миттєвого кредитування».
Відповідно до п. 5.2 Договору Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Згідно з п. 7.2. Договору Ціна договору сплачується Новим кредитором Кредитору в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 12 цього Договору, або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п. 5.6.2. цього Договору, протягом 1065 (одної тисячі шістдесяти п`яти) календарних днів з дати підписання Сторонами цього Договору.
З наведених вище умов укладеного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року вбачається, що сторонами погоджено відстрочення оплати за договором на 1065 календарних днів, а також, погоджено можливість здійснення оплати договору шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, водночас, право вимоги вважається переданим новому кредитору в день належного підписання Сторонами Акту прийманняпередачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Так, 10.01.2023 року Сторонами було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, який є Додатком № 4 до Договору № 10-01/2023 та яким передано від Первісного кредитора Новому кредитору Реєстр Боржників кількістю 207307.
Отже, матеріали справи містять належним чином засвідчені копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, Реєстру Боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, який є Додатком №3 до Договору №10-01/2023, що є належними та достатніми доказами переходу прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 за Договорами № 2108630526468, № 2109230245302 та № 2109328345332.
Також, відповідно до Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, відповідно до п.4 якого: керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, визначеними у п.1 та п.2 цього Акта, і таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть, зокрема, згідно п.4.1. зобов`язання Сторони 1 (ТОВ «Коллект Центр») перед Стороною 2 (ТОВ «Вердикт Капітал») (п.1) припиняються в повному обсязі в сумі 15 214 406,31 гривень, в тому числі і за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року.
Також суд зазначає, що 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено саме Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимог № 10-01/2023, а не договір факторингу, тому в такому випадку за відсутності плати первісного кредитора за надані йому послуги між сторонами виникають правовідносини з договору купівлі-продажу права вимоги, до яких застосовуються положення про відступлення права вимоги.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Вищого господарського суду України від 01.02.2017 року у справі № 922/5334/15, у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №910/7320/17.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
При відступлені права вимоги до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 514 ЦК України).
При цьому відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити.
Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії поширюється положення про договір купівліпродажу, оскільки ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівліпродажу може бути право вимоги, якщо вимога немає особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статей 512, 1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.
З аналізу статей 512-518 ЦК України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.
Договір про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року за своєю правовою природою був оплатним договором відступлення прав вимоги, а не договором факторингу, оскільки за укладеними договорами жодна зі сторін не передала грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату.
Відтак, враховуючи той факт, що Договір про відступлення (купівлюпродаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року не містить ознак договору факторингу, зокрема жодній із сторін не надавались жодна фінансова послуга, жодна із сторін не передавала грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, тому відсутні підстави вважати, що даний договір є договором факторингу. Крім того, зміст договору не суперечить чинному законодавству. Договори укладені належним чином та є дійсними.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги щодо боржників, перелік яких міститься в Реєстрі Боржників, який передано відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року та Витяг з якого долучено до позовної заяви ТОВ «Коллект Центр», які виникли у первісного кредитора – ТОВ «Вердикт Капітал», а раніше у ТОВ «Служба миттєвого кредитування», до моменту укладення цього договору, що відповідає ознакам та змісту договору цесії та жодним чином не суперечить його вимогам. Договір укладений без будь-яких правопорушень відповідно до приписів чинного законодавства, що свідчить про його дійсність.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 2108630526468, № 2109230245302, № 2109328345332.
Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року за своєю правовою природою був Договором факторингу, та що отримане право грошової вимоги за цим договором може бути передано тільки за договорами факторингу, оскільки дане твердження спростовується п. 2.5 глави 2 «Предмет договору» Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, відповідно до якої фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд доходить до обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Натомість, в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 , слід відмовити, виходячи з наступного.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
У частині першій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Як зазначено у частині першій статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, виходячи зі змісту статті 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
При вирішенні позову про визнання недійсним договору враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20).
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17 зазначено, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним чи безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11, постанова Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15).
У справі встановлено, що 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Служба миттєвого кредитування», та стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржниками (п. 2.1 розділу 2 договору факторингу). Позивачем надано докази на підтвердження відступлення права вимоги за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, а саме: платіжне доручення 307600018 від 03.12.2021 року; реєстр боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, що є витягом з додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначених договором відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Позивачем надано докази на підтвердження відступлення права вимоги за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, а саме: копію акта прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023; копія акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року; копію реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, що є витягом з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року.
Доводи позивача за зустрічним позовом ( ОСОБА_1 ) про те, що відповідач за зустрічним позовом (ТОВ «Коллект Центр») не довів наявність у нього права вимоги за кредитними договорами, оскільки наступне відступлення фактором права вимоги до боржника, а саме договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року не відповідає правовій конструкції договору факторингу, яка визначена положеннями ст. 1077 ЦК України та суперечить ч. 2 ст. 1083 ЦК України, суд відхиляє з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору факторингу від 01.12.2021 року, фактор ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв право грошової вимоги та має право здійснювати наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ « Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.
Згідно з ч. 2 ст. 1083 ЦК України, якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. (глава 73 факторинг)
Положення статті 1083 ЦК України передбачають можливість вказати у договорі умову про наступне відступлення грошової вимоги та не свідчать про нікчемність договору про наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, яка означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Отже, суд доходить до висновку, що при подальшому відступленню права вимоги, що відбулось згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, який був укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор), (продавець) та ТОВ «Коллект Центр» (Новий кредитор), (покупець) - сторони не керувалися положеннями глави 73 «Факторинг» ЦК України, а договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року за своєю правовою природою є договором відступлення права вимоги (цесією).
Оскільки договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року не є договором факторингу, а тому відсутні підстави, передбачені статтями 203, 215 ЦК України, для того, щоб вважати даний договір нікчемним з огляду на порушення імперативної норми статті 1083 ЦК України. (постанова ВС від 01.07.2025 у справі № 910/2578/24).
Як вже було встановлено у судовому засіданні, 10.01.2023 року Сторонами було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, який є Додатком № 4 до Договору № 10-01/2023 та яким передано від Первісного кредитора Новому кредитору Реєстр Боржників кількістю 207307.
Матеріали справи містять належним чином засвідчені копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, Реєстру Боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, який є Додатком №3 до Договору №10-01/2023, що є належними та достатніми доказами переходу прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 за Договорами № 2108630526468, № 2109230245302 та № 2109328345332.
Відповідно до Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, відповідно до п.4 якого: керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, визначеними у п.1 та п.2 цього Акта, і таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть, зокрема, згідно п.4.1. зобов`язання Сторони 1 (ТОВ «Коллект Центр») перед Стороною 2 (ТОВ «Вердикт Капітал») (п.1) припиняються в повному обсязі в сумі 15 214 406,31 гривень, в тому числі і за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року.
З огляду на зазначене, аргументи зустрічної позовної заяви, що відповідачем за зустрічним позовом (ТОВ «Коллект Центр») не доведено набуття права вимоги за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними, оскільки відсутні підстави, передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України, для того, щоб вважати договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», нікчемним.
Доказів того, що Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» слід визнати недійсним суду не надано.
Зважаючи на вказане, суд вказує про недоведеність ОСОБА_1 підстав для визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 . Інші аргументи про визнання договору недійсним є похідними від вимог про визнання правочину недійсними, отже також не підлягають задоволенню.
Також суд зазначає, що сам по собі факт заміни кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги) не змінює обсягу, характеру чи змісту зобов`язань боржника та не покладає на нього жодних нових або додаткових обов`язк, не припиняє існування самого грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від обов`язку виконати його належним чином перед належним кредитором.
Окремо слід зазначити, що належним способом захисту прав відповідача у даних правовідносинах є не оспорювання договору про відступлення права вимоги, стороною якого він не є, а реалізація процесуальних прав саме в межах розгляду первісного позову про стягнення заборгованості.
Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).
Таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі №924/181/20.
Як зазначила ВП ВС у справі №522/1528/15-ц після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора.
Також суд окремо наголошує на тому, що ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17, провадження № 61-2417сво19).
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На виконання вищенаведеної норми, позивачем надані належні та допустимі докази про наявність заборгованості за кредитними договорами, яка виникла у ОСОБА_1 перед позивачем.
Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані та підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 – задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Як видно з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом були понесені наступні судові витрати: судовий збір за подачу позову в сумі 2662,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом, а тому з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 гривень.
Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі №15/8/203/20.
Як слідує з матеріалів справи, між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року.
Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги № 2125 від 01.01.2026 року, витягу з акту № 18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року, вартість послуг складає 16000,00 грн., яка включає: надання усної консультації з вивченням документів - 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної боргу для подачі до суду - 12000,00 грн.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.
Суд, враховує складність справи про стягнення кредитної заборгованості за трьома кредитними договорами, її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, наявність зустрічної позовної заяви, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, взявши до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважає, що заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та є обґрунтованою у розмірі 8000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 14, 205, 207, 512, 514, 516, 517, 526, 527, 530, 626, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ідентифікаційний код юридичної особи 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за Кредитними договорами у розмірі 59463 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 91 коп., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання недійсним з моменту укладення Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року в частині, що стосується ОСОБА_1 – відмовити.
Повний текст рішення виготовлений 18 травня 2026 року.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко