МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 р.  	№ 400/5100/24 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	
про	визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Позов мотивований тим, що з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 розміри посадових окладів, окладів за військовим званням осіб рядового і начальницького складу повинні визначатись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Також зазначив, що йому було виплачено грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, виходячи із грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Крім того зазначив, що йому виплачено не в повному обсязі додаткову винагороду за час стаціонарного лікування та за час перебування у розпорядженні понад два місяці
Ухвалою суду від 03.06.2024 року судом відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Справу розглянуто в письмовому провадженні.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив, що ОСОБА_1 з 26.02.2022 року по 19.08.2023 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивача було виключено зі списків особового складу військової частини та знято з усіх видів забезпечення 19.08.2023 року. (копія наказу додається) 
Проте, у день виключення позивача зі списків особового складу йому не було виплачено усі належні види грошового забезпечення у повному обсязі.
Щодо вимог позивача про перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених законом на 1 січня відповідного календарного року, суд зазначає наступне.
Згідно із абзацом 1 частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 № 2011-XII (далі -
Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частин другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова № 704).
Відповідно до п. 10 Постанови № 704, ця постанова набирає чинності з 01 січня 2018 року.
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців,осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу, у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
У примітці Додатку 14 Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103), п. 6 якої, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.
З урахуванням цього, суд зазначає, що з 29.01.2020 відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка запроваджувала алгоритм розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, суд враховує, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII(далі - Закон №1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Відтак, п. 4 Постанови № 704 встановлено алгоритм розрахунку "але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року" під час розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не застосовується, а здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Тому, з 29.01.2020, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, є множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Таким чином, у період з 25.02.2022 року по 31.12.2023 року, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу позивача та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене відповідачем шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" на 01 січня 2022 року, Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року.
Враховуючи вищенаведене, відповідач протиправно не провів нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 26.02.2022 року по 19.05.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.
Щодо невиплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану за час стаціонарного лікування та перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 (далі - Постанова №168), пунктом 1-2 якої передбачено, до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Як вбачається з довідки про обставини поранення №2551 від 09.08.2022 року позивач 19.06.2022 року при безпосередній участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, отримав поранення. Після отримання поранення Позивач стаціонарно лікувався у періоди з 20.06.2022 року по 02.07.2022 року, з12.12.2022 року по 10.01.2023 року, з 23.05.2023 року по 06.06.2023 року та з 22.06.2023 року по 01.08.2023 року. У зв`язку з пораненням тяжкого ступеня, позивачу також надано відпустки для лікування після тяжкого поранення у періоди з 08.07.2022 року по 06.08.2022 року, з 09.08.2022 року по 07.09.2022 року, з 13.09.2022 року по 12.10.2022 року та з 20.10.2022 року по 18.11.2022 року.
Після звернення до відповідача із заявою щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час стаціонарного лікування та відпустки для лікування після тяжкого поранення відповідачем виплату позивачу додаткової винагороди за час лікування після тяжкого поранення здійснено не було.
З довідки про нараховане грошове забезпечення позивачу, наданої Відповідачем, вбачається, що позивач отримав додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень за червень та липень 2022 року. Однак позивач вважає за періоди стаціонарного лікування та відпусток для лікування з 01.08.2022 року по 06.08.2022 року, з 09.08.2022 року по 07.09.2022 року, з 13.09.2022 року по 12.10.2022 року, з 20.10.2022 року по 18.11.2022 року, з 12.12.2022 року по 10.01.2023 року, з 23.05.2023 року по 06.06.2023 року та з 22.06.2023 року по 01.08.2023 року виплати додаткової винагороди здійснено не було.
Суд бере до уваги довідку розрахунок надану відповідачем з якої вбачається що відповідачем було нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за періоди з 01.08.2022 року по 06.08.2022 року, з 09.08.2022 року по 07.09.2022 року, з 13.09.2022 року по 12.10.2022 року, з 20.10.2022 року по 18.11.2022 року, з 12.12.2022 року по 10.01.2023 року. 
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги та необхідністю відповідачу нарахувати та виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 грн за періоди 23.05.2023 року по 06.06.2023 року та з 22.06.2023 року по 01.08.2023рокута відпустки для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у періоди з 01.08.2022 року по 06.08.2022 року, з 09.08.2022 року по 07.09.2022 року, з 13.09.2022 року по 12.10.2022 року та з 20.10.2022 року по 18.11.2022 року .
Щодо невиплати окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за час перебувають у розпорядження понад два місяці суд вказує на наступне.
Пунктом 5 розділу XXVШ Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Як вбачається з військового квитка, позивача було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 02.10.2022 року по 19.08.2023 року.
Відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення позивачу у період з лютого 2023 року по липень 2023 року взагалі не виплачувалось грошове забезпечення.
Таким чином, Відповідач протиправно не виплатив позивачу оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років за період після перебування у розпорядженні понад два місяці з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.
Щодо невиплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану за час перебувають у розпорядження понад два місяці суд зазначає.
Пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Постанова №168) визначено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень (підпункт застосовується з 01.06.2023 року).
Відповідно до довідки військово - лікарської комісії № 3658 від 25.04.2023 року позивача визнано обмежено придатним до військової служби.
Позивач вказує, що згідно з довідкою про нараховане грошове забезпечення позивачу у період з лютого 2023 року по липень 2023 року взагалі не виплачувалось грошове забезпечення.
Однак, суд не погоджується з таким висновком позивача та бере до уваги надану відповідачем довідку розрахунок, в якій вказано що позивачу нараховано додаткову винагороду у розмірі 20100 грн за періоди з 10.06.2023 по 21.06.2024 та з 03.08.2023 по 19.08.2023 року, на підставі вказаного можна зробити висновок, що відповідач виплатив позивачу додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 20100 гривень за час перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні з 01.06.2023 року по 19.08.2023 року тому підстав для задоволення цієї позовної вимоги суд не вбачає.
Щодо вимог про нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши її розмір без рахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі -Закон №1282-XII) встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Суд звертає увагу, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №240/10130/19 сформував правовий висновок про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через
подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 року у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що індексація входить до складу грошового забезпечення, з якого має бути обрахована грошова допомога для оздоровлення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо невключення до складу грошового забезпечення грошової допомоги для оздоровлення за 2022, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзаців першого-четвертого п.2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років (абзаци п`ятий-восьмий п.2 розділу І Порядку №260).
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія (абзаци дев`ятий-чотирнадцятий п.2 розділу І Порядку №260).
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги (абзаци п`ятнадцятий-сімнадцятий п.2 розділу І Порядку №260).
Пунктом шостим розділу XXIII Порядку № 260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відтак, з урахуванням абзацу шістнадцятого п.2 розділу І Порядку №260, додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення (винагород). На переконання суду, додаткова винагорода, яка передбачена Постановою №168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме на період дії воєнного стану, пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду.
Окрім того, на даний час жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні включаються винагороди, які мають постійний характер, а додаткова винагорода передбачена Постановою №168 має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), відсутні будь-які правові підстави для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинні бути обраховані згадані складові, додаткової винагороди передбаченої цією постановою. При цьому, суд наголошує, що відповідно до п.6 розділу XXIII Порядку №260 згадана додаткова винагорода не включається до обчислення грошової допомоги для оздоровлення.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити частково. 
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 26.02.2022 по 19.05.2023 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України" на 1 січня календарного року. 
3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошового забезпечення з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2022 рік” станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.
4.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.
5. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 гривень за час стаціонарного лікування та відпустки для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
6. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 гривень за час стаціонарного лікування у періоди з 12.12.2022 року по 10.01.2023 року, з 23.05.2023 року по 06.06.2023 року, з 22.06.2023 року по 01.08.2023 року та відпустки для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у періоди з 01.08.2022 року по 06.08.2022 року, з 09.08.2022 року по
07.09.2022 року, з 13.09.2022 року по 12.10.2022 року та з 20.10.2022 року по 18.11.2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
7. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за час перебування у розпорядженні понад два місяці у період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.
8. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за час перебування у розпорядженні понад два місяці у період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.
9. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не включення індексації грошового забезпечення, до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ.
10. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII з урахуванням індексації грошового забезпечення та з врахуванням раніше виплачених сум.
11. В іншій частині позовних вимог відмовити.
12. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко