Справа № 583/4421/25
1-кп/583/112/26 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" травня 2026 р. м. Охтирка 
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря 
судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 / в режимі відео конференції/,
обвинуваченого ОСОБА_5 / в режимі відео конференції/,
захисника ОСОБА_6 / в режимі відео конференції/,
перекладача ОСОБА_7 / в режимі відео конференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Охтирка клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024202520000050 від 31 травня 2024 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, 
УСТАНОВИВ:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області з 24 вересня 2025 року перебуває вказане кримінальне провадження. 
Відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2025 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 червня 2025 року без визначення розміру застави, який було продовжено ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2025 року до 02 жовтня 2025 року / Т. 1 а.с. 53-57/, від 14 липня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до 19 вересня 2025 року /Т. 1 а.с. 60-61/, від 19 вересня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до 02 жовтня 2025 року / Т. 1 а.с. 63-64/, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2025 року до 27 листопада 2025 року / Т. 1 а.с. 138/, 12 листопада 2025 року – до 10 січня 2026 року / Т. 1 а.с. 199-201/, від 05 січня 2026 року - до 05 березня 2026 року / Т. 2 а.с. 20-22/, від 19 лютого 2026 року – до 19 квітня 2026 року, від 17 квітня 2026 року – до 15 червня 2026 року / Т. 3 а.с. 68-70/.
29 травня 2026 року від прокурора надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , яке мотивує тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, є обґрунтованою, підтверджена доказами: протоколами обшуку, допиту свідків, потерпілих, висновками експерта та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності, було перевірено слідчими суддями під час досудового розслідування. Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 є: ч. 2 ст. 147 КК – особливо тяжким, ч. 1 ст. 263 КК – тяжким, ч. 1 ст. 345 КК – нетяжким, хоча теж передбачає покарання у виді позбавлення волі. Крім цього існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, такі як переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений є громадянином іншої країни, не має обмежень виїзду за кордон, його сім`я теж перебуває за кордоном; незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, зокрема потерпіла ОСОБА_8 є його співмешканкою; вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема продовжити свою злочинну діяльність, оскільки він ідентифікує себе як представника злочинної спільноти, що підтверджено висновком лінгвістичної експертизи № 53/Л/3/1 від 14 серпня 2025 року його розмов. Крім цього він не має офіційних законних джерел доходів, нічим не займається, не має власного житла, утриманців в Україні не має, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки. Інші більш м`які запобіжні заходи не можна застосувати, оскільки існує реальний ризик переховування від суду, якщо він буде перебувати на свободі. Застава до ОСОБА_5 не може бути застосована, так як злочини, які йому інкримінуються, пов`язані із застосуванням насильства. Тому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як судовий розгляд ще триває, за клопотанням адвоката ще не допитано свідка захисту, не досліджені докази, заявлені стороною захисту /Т.3 а.с. 80-84/.
Обвинувачений ОСОБА_9 , який приймав участь в режимі відео конференції з приміщення СІЗО, відмовився давати пояснення, його захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та вказав, що, ризики, вказані в ухвалі суду, зникли, обвинуваченням не підтверджені, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень не підтверджена, спростована показаннями потерпілої, іншими матеріалами кримінального провадження. Тому ОСОБА_5 виражає свою незгоду з обвинуваченням відмовою брати участь в судовому засіданні. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати ОСОБА_5 інший більш м`який запобіжний захід домашній арешт, особисте зобов`язання або поруку. 
Представник потерпілої, адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, підтримала позицію сторони захисту.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання подали кожен окремо заяви про проведення судових засідань без їх участі /Т. 1 а.с. 163-164, 177, Т. 2 а.с. 201/. 
З урахуванням думки учасників кримінального провадження суд вважає за можливо розглянути клопотання прокурора без участі цих потерпілих.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов авкого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, за ч. 2 ст. 147 КК є особливо тяжким, за ч. 1 ст. 263 КК є тяжким, за ч. 1 ст. 345 КК є нетяжким, хоча теж передбачає покарання у виді позбавлення волі. 
Тому вірогідність настання ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , про які вказує прокурор, є досить високою.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.
Так, ОСОБА_5 одружений, зі слів має неповнолітню дитину, сім`я виїхала за кордон, зареєстрований в с. Рябина Охтирського району Сумської області / прикордоння, будинок, в якому він зареєстрований, давно зруйнований/, однак це місце не є його місцем проживання, фактично проживав в м. Охтирці в орендованому житлі, офіційно непрацевлаштовавний, не судимий, має громадянство Вірменії.
Сторона захисту просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому суд ураховує, що обвинувачений не має визначеного місця проживання, підтверджуючих документів про це суду не надано, і протилежного стороною захисту не доведено.
На даній стадії судового провадження суд досліджує докази сторони захисту, обвинувачений ще не надавав показання.
Метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом.
Разом з тим, оцінці судом на цій стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, вирішуючи питання продовження строку тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
В ході розгляду цього клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, тому суд визнає доведеним існування ризику переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на свідків, потерпілу.
Відповідно 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Вказане доводить висновок, що встановлені обставини є вагомими для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскільки злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , пов`язані із застосуванням насильства, то відсутні підстави для визначення йому розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 315, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора та продовжити в кримінальному провадженні № 42024202520000050 від 31 травня 2024 року обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 29 травня 2026 року до 27 липня 2026 року включно, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Визначити строк дії цієї ухвали до 24 години 00 хвилин 27 липня 2026 року.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 29 травня 2026 року о 15 годині 45 хвилин.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1