Провадження: 2/484/1811/26
Справа: 484/2386/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
06.07.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.А.,
секретар судового засідання - Голубкова Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
УСТАНОВИВ:
28.04.2026 до суду через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 39360-09/2023 від 30.09.2023 в сумі 30000,00 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 30.09.2023 між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 39360-09/2023, згідно з яким відповідач отримав 3000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за відсотковою ставкою 2,5 % в день. ТОВ "Аванс Кредит" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Однак останній зі свого боку не виконав умови кредитного договору.
29.03.2024 ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 29032024, за яким останнє отримало належні ТОВ "Аванс Кредит" права грошової вимоги до відповідача в сумі 16650,00 грн, із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 13650,00 грн. Надалі тривало нарахування відсотків до закінчення встановленого строку кредитування, а відтак станом на дату його закінчення загальна заборгованість відповідача склала 30000,00 грн, з яких 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27000,00 грн - заборгованість за відсотками.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Ухвалою від 04.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.
Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі.
В судове засідання представник позивача не прибув, скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності; позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про час, день та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Причини неприбуття суду невідомі. Відповідач відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Заяв та клопотань до суду не надходило. 
Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст. 223 ЦПК України, відсутні.
Згідно із вимогами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
В судовому засіданні 02.07.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 06.07.2026.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та давши їм належну оцінку суд дійшов до наступного висновку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
30.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Аванс Кредит", у зв`язку з чим підписав одноразовим ідентифікатором W0780 заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту.
Цього ж дня, 30.09.2023, відповідач ознайомився із основними умовами кредитування в ТОВ "Аванс Кредит", про що свідчить підписаний ним за допомогою одноразового ідентифікатора W0780 Паспорт споживчого кредитування.
Після ознайомлення із основними умовами кредитування ОСОБА_1 30.09.2023 уклав із ТОВ "Аванс Кредит" договір про надання фінансового кредиту № 39360-09/2023, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та умовах, визначених договором (п. 1.1). Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 30.09.2023. Дата погашення кредиту 23.09.2024 (п. 1.2). За користування кредитом Товариство нараховує проценти, розмір яких становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредитування (п. 1.4). Кредит надається у безготівковій формі з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 (п. 1.6). Договір ОСОБА_1 підписав за допомогою одноразового ідентифікатора W0780.
На підставі укладеного договору ТОВ "Аванс Кредит" 30.09.2023 перерахувало на користь ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 3000,00 грн на картку № НОМЕР_2, про що свідчить повідомлення за вих. № 3466_250630112054 від 30.06.2025. Будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача не надходило.
Згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ "Аванс Кредит", заборгованість ОСОБА_1 за договором № 39360-09/2023від 30.09.2023 становить 16650,00 грн, із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 13650,00 грн (3000,00 грн * 2,5%*182 дні). Проценти нараховані за період із 30.09.2023 до 29.03.2024.
29.03.2024 ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 29032024, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 39360-09/2023 від 30.09.2023, сума заборгованості 16650,00 грн, із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 13650,00 грн. Реальний перехід права грошової вимоги до відповідача підтверджується згаданим договором факторингу, витягом із Реєстру боржників до договору факторингу, актом приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 29.03.2024 та платіжною інструкцією.
Після отримання права вимоги позивач здійснив донарахування процентів за період із 30.03.2024 до 23.09.2024, що в межах строку кредитування, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості склала 30000,00 грн, із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 27000,00 грн, про що свідчить відповідний розрахунок.
Про відступлення права грошової вимоги та про необхідність погасити наявну за договором № 39360-09/2023 від 30.09.2023заборгованість відповідача було повідомлено, про що свідчить направлена йому досудова вимога, яка залишилась без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням описаних вище норм, ОСОБА_1 та ТОВ "Аванс Кредит" дотрималися чинного законодавства при укладенні електронного кредитного договору. На його підставі відповідач отримав від ТОВ "Аванс Кредит" суму кредиту у розмірі 3000,00 гривень. Доказів протилежного відповідач не надав.
Оскільки між сторонами на підставі укладеного кредитного договору виникли кредитні правовідносини, тому суд застосовує до них положення ст. 1054, 1056-1 ЦК України.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
ТОВ "Аванс Кредит" надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.
29.03.2024 ТОВ "Аванс Кредит" відступило ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" за договором факторингу № 29032024 право вимоги до ОСОБА_1 . Вказане підпадає під дію статей 1077, 1078 ЦК України, якими визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів.
Отже, ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 39360-09/2023 від 30.09.2023.
Факт надання відповідачу кредиту в сумі 8000,00 грн знайшов своє підтвердження.
Щодо нарахованих процентів, то суд зазначає таке.
Як установив суд з розрахунку заборгованості, ТОВ "Аванс Кредит" нарахувало проценти позичальнику за період із 30.09.2023 до 29.03.2024 (182 дні) за користування кредитними коштами на загальну суму 13650,00 грн. Надалі за період із 30.03.2024 до 23.09.2024 позивач продовжує нарахування процентів за відсотковою ставкою 2,5 % в день.
Проте суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Шляхом проведення арифметичних розрахунків та з огляду на вказані вище норми законодавства, суд перевірив нараховану та заявлену до стягнення суму заборгованості за несплаченими процентами та встановив таке.
За період із 30.09.2023 до 29.03.2024 кредитодавець застосував відсоткову ставку в розмірі 2,5 % в день. Позивач також за період із 30.03.2024 до 23.09.2024 продовжував нараховувати відсотки в розмірі 2,5 % в день, проте з 23.04.2024 та з 21.08.2024 в силу вимог п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" він мав право застосовувати відсоткові ставки в розмірі відповідно не більше 1,5 % в день та не більше 1 % в день.
З урахуванням указаного вище загальний розмір заборгованості за несплаченими процентами складає 21880,00 грн, з яких:
15460,00 грн - за період із 30.09.2023 до 22.04.2024 (3000,00 грн * 2,5 % * 206 днів);
5400,00 грн - за період із 23.04.2024 до 20.08.2024 (3000,00 грн * 1,5 % * 120 днів);
1020,00 грн - за період із 21.08.2024 до 230.09.2024 (8000,00 грн * 1 % * 34 дні).

Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідач суду не надав, не долучив до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування користування наданими йому коштами чи розрахунку заборгованості. Факт отримання відповідачем кредитних коштів мав місце та останній погодився на сплату відсотків за користування кредитними коштами.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушив договір про надання фінансового кредиту № 39360-09/2023 від 30.09.2023, не погасив заборгованість, проценти не сплатив, хоча на такі погодився, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі договору факторингу № 29032024 від 29.03.2024, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути 24880,00 грн, із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою процентів 21880,00 грн.
Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією.
Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (82,93%) то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2207,93 грн судового збору, що пропорційно задоволеним позовним вимогами.
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав відповідні докази.
Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 8000,00 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правничої допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.
Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, факт часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає критерію співмірності, розумності та справедливості становить 5500,00 гривень.
Проте відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (82,93%), сума витрат на професійну правничу допомогу, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 4561,15 грн.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 39360-09/2023 від 30.09.2023 в загальній сумі 24880 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят) грн 00 коп., із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою процентів 21880,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 2207 (дві тисячі двісті сім) грн 93 коп. та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4561 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят одна) грн 15 коп.
Решту судових витрат залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Інформація про сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду складено та підписано 06.07.2026.

Суддя Н. А. Коваленко