532/3190/25 
2/532/407/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»,
представник позивача - адвокат Столітній М.М.,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 01.01.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 5218211 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору, сума кредиту складає 5500,00 гривень, строк кредиту 360 днів: з 01.01.2025 року по 27.12.2025 року, стандартна процентна ставка 0,95 %. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит у сумі 5500,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 за допомогою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». В період з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» нараховано проценти за користування грошовими коштами в розмірі 11077,00 гривень. 
31.07.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 31/07/2024.
У межах строку дії кредитного договору, в період з 01.08.2025 року по 22.12.2025 року (144 календарних днів) ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 7524,00 гривень: 5500,00 грн. х 0,95 % = 52,55 грн. х 144 календарних днів. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
25.11.2024 року найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на нове найменування - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»
ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором № 5218211 від 01.01.2025 року, в зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 27401,00 гривень, з яких: 5500,00 гривень - тіло кредиту, 11077,00 гривень - нараховані проценти первісним кредитором, 7524,00 гривень - нараховані позивачем проценти за 144 календарних днів, 2750,00 гривень - штрафні санкції, 550,00 гривень - комісія за надання кредиту. 
Таким чином, представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 5218211 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.01.2025 року в розмірі 27401,00 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.110-111).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 травня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - адвокат Столітній М.М. прохав розглядати справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від нього не надходило.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом установлено, що 01.01.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 5218211 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.88-100).
Відповідно до пункту 1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Згідно пункту 1.2 Договору, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає 5500,00 гривень.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 414949хххххххх9477 (пункт 2.1 Договору).
Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 01.01.2025 або 02.01.2025 (пункт 2.2 Договору).
Комісія за надання кредиту становить 550,00 гривень. Комісія є однією зі складових частин плати (першою складовою) за надання та користування кредитом відповідно до умов цього Договору; одноразово нараховується в день надання кредиту; сплачується клієнтом Товариству в повному обсязі не пізніше останнього дня першого розрахункового періоду, вказаного в Графіку платежів; комісія встановлена в процентному відношенні від суми кредиту (пункти 1.4, 3.6, 3.7 Договору).
Строк кредитування: 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (пункт 1.3 Договору).
Тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.4 Договору). 
Стандартна процентна ставка становить 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору (пп. 1.4.1 п. 1.4 Договору).
Розділом 3 Договору встановлений порядок обчислення (нарахування) процентів.
Проценти, що нараховуються за цим Договором, є однією зі складових оплати (другою складовою) за надання та користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році, тобто метод «факт/факт».
База для розрахунку процентів: залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту.
Порядок обчислення процентів здійснюється відповідно до наступної формули: проценти = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п. 3.2 Договору» помножити на процентну ставку, вказану в п. 1.4 цього Договору, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору.
До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Пунктом 9.3 Договору передбачено, що він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
У пункті 9.7.1 Договору визначено, що він вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що створений шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис клієнта на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Судом установлено, що договір № 5218211 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.01.2025 року, Додаток № 1 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційне повідомлення підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 95543 (а.с.100-зворот-102). 
Суду також надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 29226 (а.с.69-70).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Нормами частин 3, 6, 7, 8, 12 статті 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону).
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір № 5218211 від 01.01.2025 року між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц.
Підписавши кредитний договір № 5218211 від 01.01.2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, ОСОБА_1 засвідчив, що він погодився на отримання грошових коштів (кредиту) саме на умовах, що визначені в договорі. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів (кредиту), а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.
Таким чином, кредитний договір № 5218211 від 01.01.2025 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання та 01.01.2025 року за допомогою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» на підставі укладеного між ними договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року перерахувало ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 кошти в розмірі 5500,00 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua - 612740301 (а.с.47-49,82).
На виконання ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01.04.2026 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , емітовану картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), на яку 01.01.2025 року було зараховано кошти на суму 5500,00 гривень (а.с.132-134,143).
Тому суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 5500,00 гривень.
У встановлений кредитним договором строк відповідач не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
У період з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» нараховано проценти за користування грошовими коштами в розмірі 11077,00 гривень (а.с.73-76).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна», станом на 31.07.2025 року заборгованість за кредитним договором № 5218211 від 01.01.2025 року складає 19877,00 гривень, з яких: 5500,00 гривень - тіло кредиту, 11077,00 гривень - проценти, 2750,00 гривень - штрафні санкції, 550,00 гривень - комісія за надання кредиту (а.с.73-76).
31.07.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) було укладено договір факторингу № 31/07/2025 (а.с.50-54).
Пунктом 1.1 Договору факторингу передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
У пункті 1.2 Договору факторингу вказано, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу в повному обсязі, відповідно до пункту 3.3 цього Договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Пунктом 3.3 договору факторингу передбачено, що ціна продажу за цим Договором становить 2851827,59 гривень. У пункті 3.4 зазначено, що фактор сплачує клієнту 100 % ціни продажу, передбаченої пунктом 3.3 цього Договору, протягом 5 робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру боржників.
31.07.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підписали Акти прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 31/07/2025, у тому числі в електронну виді (а.с.59-зворот-60).
04.08.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» ціну продажу за договором факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 року в повному обсязі (а.с.67).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5218211 від 01.01.2025 року в розмірі 19877,00 гривень, з яких: 5500,00 гривень - тіло кредиту, 11077,00 гривень - проценти нараховані ТОВ «Лінеура Україна», 2750,00 гривень - штрафні санкції, 550,00 гривень - комісія за надання кредиту (а.с.80-81). 
Крім того, за 144 календарних днів, а саме: з 01.08.2025 року по 22.12.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» нараховано проценти в розмірі 7524,00 гривень: 5500,00 грн. х 0,95 % = 52,55 грн. х 144 календарних днів (а.с.77-78).
Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість становить 27401,00 гривень, з яких: 5500,00 гривень - тіло кредиту, 11077,00 гривень - нараховані проценти первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року, 7524,00 гривень - нараховані позивачем проценти за 144 календарних днів з 01.08.2025 року по 22.12.2025 року, 2750,00 гривень - штрафні санкції, 550,00 гривень - комісія за надання кредиту.
Нарахування процентів за користування кредитом відбувалося в межах визначеного сторонами строку кредитування, виходячи з процентної ставки, передбаченої умовами договору.
Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунки заборгованості, а також не надав доказів на спростування отримання та повернення кредитних коштів у розмірі, зазначеному позивачем.
Відповідно до рішення № 251124/1 від 25.11.2024 року єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на нове найменування - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.37).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 10.12.2024 року проведені реєстраційні дії щодо зміни найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», запис № 1000681070010062201 (а.с.43-46).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Новим кредитором є ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Усі права, які належали ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» стосовно відповідача, перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
На підставі викладеного вище, оскільки відповідач отримав кредитні кошти за договором № 5218211 від 01.01.2025 року, які в порядку та на умовах договору повністю не повернуто позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» необхідно стягнути заборгованість у розмірі 24651,00 гривень, з яких: 5500,00 гривень - тіло кредиту, 11077,00 гривень - нараховані проценти первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року, 7524,00 гривень - нараховані позивачем проценти за 144 календарних днів з 01.08.2025 року по 22.12.2025 року, 550,00 гривень - комісія за надання кредиту.
Щодо позовної вимоги про стягнення штрафу в розмірі 2750,00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи ту обставину, що штраф, який передбачений кредитним договором, нарахований в період дії в Україні воєнного стану, він підлягає списанню кредитодавцем та підстави для його стягнення за рішенням суду відсутні.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2179,19 гривень: 24651,00 гривень (задоволені позовні вимоги) х 100 : 27401,00 гривень (ціна позову) = 89,96 % від сплаченого судового збору 2422,40 гривень.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Положеннями частин 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, заявку № 14366 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, акт № 14366 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, рахунок на оплату № 14366-22/12-2025 від 22.12.2025 року (а.с.64-65,72,79,84-85).
З даних документів вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплатило адвокату Столітньому М.М. 10000,00 гривень на професійну правничу допомогу.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи складність справи, обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності, реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, з урахуванням часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 89,96 %, суд покладає на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 8996,00 гривень.
Керуючись статтями 12, 133, 137, 141, 268, 280-289 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 5218211 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.01.2025 року в розмірі 24651,00 гривень, з яких: 5500,00 гривень - тіло кредиту, 11077,00 гривень - нараховані проценти первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року, 7524,00 гривень - нараховані позивачем проценти за 144 календарних днів з 01.08.2025 року по 22.12.2025 року, 550,00 гривень - комісія за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 2179,19 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8996,00 гривень.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:
позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .  

Суддя