Компаніївський районний суд Кіровоградської області 
Справа № 391/326/26 
Провадження № 3/391/101/26
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07.05.2026р. селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Капиш В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , курсанта 2 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за ч.1 ст.172-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-10 КУпАП.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 в порушення вимог ст.ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 12 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2025 № 2602 «Про складання Військової присяги військовослужбовцями, призваними за мобілізацією, курсантами НОМЕР_3 навчального батальону школи індивідуальної підготовки», приблизно з 08.00 год 09.09.2025, перебуваючи в сісці тимчасової дислокації 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , відмовився від виконання законних вимог командира військової частини НОМЕР_1 , визначених наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2602 від 09.09.2025 –скласти Військову присягу на вірність Українському народові, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 чт. 172-10 КУпАП.
ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, вину не визнав, зазначив, що є християнином ОЦХВЕ не може служити, давати присягу, виконувати накази які суперечать віросповіданню та має право на заміну військової служби на невійськоу альтернативну.
Згідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (ст. 65 Конституції України). 
Відповідно до ч.4 ст. 35 Конституції України ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, по всій території України з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб запроваджено воєнний стан, який триває на даний час.
У відповідності до ч.3 ст. 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов`язків. Заміна виконання одного обов`язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.
Ч.3 ст.6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці не мають права відмовлятися або ухилятися від виконання обов`язків військової служби з мотивів релігійних переконань та використовувати службові повноваження для релігійної чи атеїстичної пропаганди.
Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 15.04.2025 р., (справа №573\406\24, провадження №51-317км25), перебування держави у правовому режимі воєнного стану є вагомою причиною, щоб вести мову про необхідність виконання військового обов`язку усіма громадянами України, незалежно від релігійних переконань. Військовий напад на державу та, відповідно, самооборона проти такої агресії є тим винятковим випадком, який дозволяє державі впроваджувати певні пропорційні обмеження для можливості відмови від військової служби з релігійних мотивів, за яким не можна вести мову про порушення ст. 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Адже і сама Україна є підписантом вказаної Конвенції, а відтак, якщо її існування поставлено під загрозу внаслідок військового нападу, то очевидним є те, що держава повинна вжити всіх можливих заходів для самозбереження (у тому числі мобілізації військовозобов`язаних).
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-10 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення ОДМ №183 від 20.03.2026 року, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-10 КУпАП;
-витягом із наказу командира військової частини №260 від 04.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 є таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 ;
-наказом №3870 від 09.09.2025 командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого з 09.09.2025 р. ОСОБА_1 зараховано на навчання в 3 навчальний батальйон школи індивідуальної підготовки;
- наказом №2602 від 09.09.2025 командира військової частини НОМЕР_1 , про складення військової присяги військовослужбовцями військової служби призваними за мобілізацією, курсантами НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, серед переліку яких значиться ОСОБА_1 , який відмовився від складення присяги;
-рапортом відповідно до якого курсант ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2025 р. №2602 «Про складення Військової присяги військовослужбовцями, призваними за мобілізацією, курсантами 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки», свою відмову мотивував релігійними переконаннями. 
- наказом № 3931 від 11.09.2025 командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування за фактом відмови приймати військову присягу курсантом 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ОСОБА_1 
-копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 ; 
- актом службового розслідування за фактом непокори відкритої відмови виконати наказ курсантом 2 навчального взводу 2 навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки солдатом ОСОБА_1 
-письмовими поясненнями головного сержанта ОСОБА_2 , який підтвердив, що солдат ОСОБА_1 відмовився приймати присягу, мотивуючи свою відмову релігійними переконаннями
-аналогічними письмовими поясненнями капітана ОСОБА_3 .
Згідно Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.10.2025 р. №3373, за порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.6.11.16.17,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відмову від виконання наказу командира ВЧ в умовах воєнного стану, відмову від несення обов`язків військової служби курсанта - солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність». 
Дослідивши надані суду докази, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-10 КУпАП, тобто відмова від виконання законних вимог командира (начальника).
При призначенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому необхідним і достатнім є стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 гривень, оскільки дане правопорушення - є порушенням (невиконанням) військових обов`язків.
Керуючись ст.ст.33, 172-10, 279, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) (Отримувач коштів: ГУК у Кіровоградській обл./тг Компан/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230, банк отримувача Казначейство України ЕАП (ел. адм. подат.) Рахунок отримувача UA 658999980313070106000011485, Код класифікації доходів бюджету 21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп) (ГУК у м. Києві 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).).
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання
У разі несплати правопорушником у зазначений термін штрафу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові. 
Постанову може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          В.М. Капиш