Д О Д А Т К О В Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2026 
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: 
головуючого - Харабадзе К.Ш., 
за участю секретаря - Петренко Ю.С.,
Справа № 629/937/26
Номер провадження 2-др/629/26/26
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Акціонерне товариство «Українська залізниця»
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача – адвоката Красноперова С.Г. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення матеріальної допомоги при звільненні, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди,
у с т а н о в и в : 
При прийнятті 19.05.2026 рішення суду питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося. Повний текст рішення було виготовлено 19.05.2026.
До суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. До заяви додано договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.12.2025, додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.12.2025, розрахунок-фактуру від 20.01.2026, платіжних інструкцій від 02.12.2025 та 20.01.2026, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 19.05.2026 за Договором про надання правничої (правової) допомоги, детальний опис наданих послуг №5 від 19.05.2026. 
Представник відповідача в наданих запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення просила зменшити витрати на правничу допомогу до 5000 гривень, посилаючись на те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям дійсності, необхідності, розумності та співмірності у межах цієї справи, оскільки не узгоджується з характером і складністю спору, фактичним обсягом необхідних процесуальних дій, рамковим змістом поданих документів на підтвердження правничої допомоги, а також із тим, що справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження та стосувалася стандартної вимоги про стягнення матеріальної допомоги при звільненні на пенсію, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивачки в наданій суду заяві просила розгляд заяви проводити за його відсутності та відсутності позивачки, на задоволенні заявлених вимог наполягає у повному області. 
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, представник відповідача в наданій суду заяві просив розгляд заяви проводити за його відсутності та відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами/ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України/.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Так, між позивачем та адвокатом Красноперовим С.Г. 02.12.2025 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до п. 4.1 Договору, сума винагороди (гонорару) за надання правової допомоги захисником, складається з сум, виставлених замовнику представником, згідно актів приймання-передачі наданої правової допомоги, опису робіт, рахунків на оплату та т.і. 
Замовник зобов`язаний сплатити представнику витрати які виникли в рамках даного договору та безпосередньо пов`язані з предметом договору на протязі трьох днів з моменту виставлення рахунків на оплату представником /п.4.4 Договору/.
Згідно детального опису наданих послуг №5 від 19.05.2026 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.12.2025 витрати на професійну правничу допомогу становлять в розрахунку 1000 грн. за 1 годину роботи адвоката Адвокатом Красноперовим С.Г. були надані послуги: попереднє ознайомлення з матеріалами справи 0,2 год. – 200,00 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини 0,8 год. – 800,00 грн.; додаткові витрати адвоката, пов`язані з наданням правничої(правової) допомоги (п.4.4.Договору): направлення поштової кореспонденції – 280,00 грн.; складання розрахунку середнього заробітку 0,4 год. – 400,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» матеріальної допомоги при звільненні на пенсію, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди 3 год. – 3000,00 грн.; складання адвокатського запиту до Виробничого підрозділу «Панютинського вагоноремонтного заводу» філії «УЗ Вагон-сервіс» акціонерного товариства «Українська залізниця» 0,5 год. – 500,00 грн.; складання адвокатського запиту до Акціонерного товариства «Українська залізниця» 0,5 год. – 500,00 грн.; складання адвокатського запиту до Первинної профспілкової організації філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» 0,5 год. – 500,00 грн.; підготовка досудового попередження до Акціонерного товариства «Українська залізниця» 0,22 год. – 200,00 грн.; складання клопотання про долучення підтвердження сплати судового збору 0,20 год. – 200,00 грн.; складання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи 0,20 год. – 200,00 грн.; складання клопотання про поновлення строку звернення до суду 0,20 год. – 200,00 грн.; участь у судових засіданнях 3 год. – 3000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн. Вартість наданої правової допомоги сплачена позивачем згідно платіжних інструкцій №2102068784 від 02.12.2025, №2146042626 від 20.01.2026.
Дійсно, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року в справі N 755/9215/15-ц вказала, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Крім того, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду , викладених у додатковій постанові від 7 липня 2021 року  у справі № 910/12876/19,  провадження № 12-94гс20 , за частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).
У постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)  Велика Палата ВС відступила від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18, про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, такого розрахунку позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду акцентувала на етапах, у які відбувається відшкодування витрат на професійну правничу допомогу: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України); розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат на підставі ст. 129 ГПК України. У частинах 5–7 та 9 цієї статті визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, ВП ВС вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.
Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки – підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
ВП ВС зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.
Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
ВП ВС також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення – визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного в ч. 4 вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)
Так, позовна заява про стягнення матеріальної допомоги при звільненні на пенсію, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди складена на 5 аркушах та додатки на 36 аркушах; клопотання про долучення доказів на 1 аркуші та додатки на 1 аркуші; клопотання про долучення доказів на 1 аркуші та додатки на 1 аркуші; заява про поновлення процесуального строку на 2 аркушах.
Адвокат приймав участь в судовому засіданні 25.03.2026 (з 13:47 год. по 14:33 год.), 14.04.2026 (з 12:24 год. по 12:42 год.).
Суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача із складністю справи. 
Суд, оцінюючи обґрунтованість вимоги позивача, заперечення відповідача в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії розумності, співмірності, пропорційності, необхідності, вважає, що заявлена представником позивача сума є завищеною та розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає зменшенню та відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі 5000 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК, суд 
у х в а л и в:
Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Красноперова Сергія Георгійовича про ухвалення додаткового рішення, – задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 /п`ять тисяч/ гривень 00 копійок.
В іншій частині заяви відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя          Карина ХАРАБАДЗЕ