ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 14 травня 2026 року 	Справа № 903/173/26	

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Візавто”, с.Вербка, Ковельський район, Волинська область 
до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, с.Губин Перший, Луцький район, Волинська область
про стягнення 587 505,41 грн.
за участю представників:
від позивача: н/з, 
від відповідача: н/з,
в с т а н о в и в:

25.02.2026 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Візавто” про стягнення із Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка 587 505,41 грн., з них: 371080,00 грн. заборгованості, 164910,72 збитків, завданих інфляцією та 51514,69 грн. процентів річних.
Ухвалою суду від 02.03.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01 квітня 2026 року; постановлено відповідачу до 16.03.2026 подати суду відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.
16.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач виклав клопотання про витребування у позивача на підставі абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК України оригіналів усіх поданих додатків до позовної заяви, оскільки ставить під сумнів усі копії документів, що додані до позовної заяви; просить суд у задоволені позовних вимог ТзОВ «Візавто» до ПОСП ім. І. Франка відмовити повністю.
В судовому засіданні 01.04.2026 було розглянуто клопотання відповідача, викладене у відзиві від 13.03.2026, про витребування у позивача оригіналів усіх поданих додатків до позовної заяви.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно ч. 6 ст. ст. 91 Господарського процесуального кодексу України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Оскільки відповідач жодним чином не обґрунтував, в чому полягають його сумніви у достовірності поданих позивачем до позовної заяви копій документів, а ч. 6 ст. ст. 91 Господарського процесуального кодексу України визначено право суду, а не обов`язок витребовувати оригінали письмових доказів, у задоволенні клопотання відповідача про витребування оригіналів всіх поданих до позову документів ухвалою суду від 01.04.2026 було відмовлено.
У зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження та відсутністю станом на 01.04.2026 інших заяв та клопотань від учасників справи ухвалою суду від 01.04.2026 було закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 22.04.2026. 
Відповідача про оголошену судом перерву було повідомлено шляхом надіслання ухвали-повідомлення на підставі ст.120 ГПК України до його електронного кабінету.
Відповідач повноважного представника у судове засідання 04.05.2026 не направив.
У зв`язку з належним повідомленням відповідача справу розглянуто за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. 
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання 04.05.2026 датою ухвалення рішення у справі № 903/173/26 слід вважати 14.05.2026, коли було виготовлено повний текст рішення.
10.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Візавто» як постачальником та Приватним-орендним сільськогосподарським підприємством ім. Івана Франка як покупцем було укладено договір купівлі- продажу №148 (надалі - договір), згідно з п.1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (надалі - товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити: комбайн зернозбиральний марки CLAAS LEXION, модель 760ТТ, серійний №С5600303, рік випуску 2011, в комплекті з жаткою CLAAS, тип V900, ширина 9,0 м., візок для транспортування жатки CLAAS, тип 519, серійний №51900685, рік випуску 2011. 
У п.3.1. договору сторони узгодили, що передача товару постачальником та приймання покупцем засвідчується актом приймання-передачі. 
Згідно з п.3.5. договору підписанням акту приймання-передачі засвідчується перевірка товару за кількістю, якістю, комплектністю, на відповідність умовам цього договору, і за технічними характеристиками, встановленими для даного товару в момент передачі товару постачальником покупцю.
Як передбачено п.п. 2.1.,2.2. доґовору відповідач зобов`язався сплатити за товар 6 301 080,00 грн, оплату провести частинами до 31.12.2024 року. 
Згідно з актом приймання-передачі до договору №148 від 10.09.2024 постачальник передав, а покупець прийняв комбайн зернозбиральний марки CLAAS LEXION, модель 760ТТ, серійний №С5600303, рік випуску 2011, в комплекті з жаткою CLAAS, тип V900, ширина 9,0 м., візок для транспортування жатки CLAAS, тип 519, серійний №51900685, рік випуску 2011 року. 
Також в акті прийому-передачі покупець підтвердив, що товар відповідає вимогам, зазначеним в договорі №148 від 10.09.2024 року, є придатним для використання за прямим призначенням та засвідчив відсутність претензій щодо кількості, якості і комплектності товару.
Отже, позивач як постачальник товару виконав зобов`язання і передав товар покупцю на умовах договору №148 від 10.09.2024.
Відповідач як покупець зобов`язання з оплати товару виконав частково, оплативши 5 930 000 грн.
Враховуючи докази, надані позивачем на підтвердження факту передачі товару, докази на підтвердження оплати товару, заборгованість відповідача перед позивачем на момент розгляду справи за переданий товар становить 371080 грн.
Доказів, які б спростовували заборгованість у розмірі 371080 грн, або доказів на підтвердження її оплати, відповідач у процесі розгляду справи суду не надав.
Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У зв`язку із неоплатою вартості отриманого товару у повному обсязі підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 371080 грн заборгованості.
У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати товару, визначеного договором №148 від 10.09.2024, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 51514,69 грн. процентів річних, 164910,72 грн. збитків, завданих інфляцією.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Як передбачено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Тобто, три відсотки річних та інфляційні втрати підлягають стягненню на підставі закону як вид відшкодування за завдані втрати незалежно від укладення договору та не є штрафними санкціями, право на нарахування яких виникає через невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі № 905/600/18.
Верховний Суд виходить з того, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат та проценти річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Також Верховний Суд неодноразово у своїх постановах звертав увагу на те, що з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, в т.ч. і надати оцінку доводам відповідача щодо його контррозрахунку. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми процентів річних, інфляційних втрат та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.
З розрахунку позивача (а.с.15-16) вбачається, що проценти річних у розмірі 51514,69 грн обчислені за період з 01.01.2025 по 28.02.2025.
Проте, перевіривши виконаний позивачем розрахунок процентів річних за допомогою за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН", встановлено, що він виконаний неправильно в частині нарахування за період з 18.06.2026 по 19.06.2023 та за період з 19.11.2025 по 28.02.2025.
У зв`язку з цим суд виконав власний розрахунок процентів річних, виходячи з розрахунку:
- з 01.01.2025 до 05.01.2025: 3 301 080,00 x 3 % x 5 : 365 : 100 = 1 356,61 грн;
- з 06.01.2025 до 14.01.2025: 3 251 080,00 x 3 % x 9 : 365 : 100 = 2 404,91 грн;
- з 15.01.2025 до 16.01.2025: 2 951 080,00 x 3 % x 2 : 365 : 100 = 485,11 грн;
- з 17.01.2025 до 06.03.2025: 2 751 080,00 x 3 % x 49 : 365 : 100 = 11 079,69 грн;
- з 07.03.2025 до 11.03.2025: 2 701 080,00 x 3 % x 5 : 365 : 100 = 1 110,03 грн;
- з 12.03.2025 до 24.03.2025: 2 601 080,00 x 3 % x 13 : 365 : 100 = 2 779,24 грн;
- з 25.03.2025 до 22.04.2025: 2 501 080,00 x 3 % x 29 : 365 : 100 = 5 961,48 грн;
- з 23.04.2025 до 05.06.2025: 2 151 080,00 x 3 % x 44 : 365 : 100 = 7 779,25 грн;
- з 06.06.2025 до 17.06.2025: 2 001 080,00 x 3 % x 12 : 365 : 100 = 1 973,67 грн;
- з 18.06.2025 до 19.06.2025: 1 951 080,00 x 3 % x 2 : 365 : 100 = 320,73 грн;
- з 20.06.2025 до 17.07.2025: 1 751 080,00 x 3 % x 28 : 365 : 100 = 4 029,88 грн;
- з 18.07.2025 до 05.08.2025: 1 711 080,00 x 3 % x 19 : 365 : 100 = 2 672,10 грн;
- з 06.08.2025 до 13.08.2025: 1 411 080,00 x 3 % x 8 : 365 : 100 = 927,83 грн;
- з 14.08.2025 до 24.08.2025: 1 261 080,00 x 3 % x 11 : 365 : 100 = 1 140,15 грн;
- з 25.08.2025 до 25.08.2025: 1 181 080,00 x 3 % x 1 : 365 : 100 = 97,08 грн;
- з 26.08.2025 до 31.08.2025: 1 101 080,00 x 3 % x 6 : 365 : 100 = 543,00 грн;
- з 01.09.2025 до 01.09.2025: 1 021 080,00 x 3 % x 1 : 365 : 100 = 83,92 грн;
- з 02.09.2025 до 03.09.2025: 941 080,00 x 3 % x 2 : 365 : 100 = 154,70 грн;
- з 04.09.2025 до 11.09.2025: 841 080,00 x 3 % x 8 : 365 : 100 = 553,04 грн;
- з 12.09.2025 до 17.09.2025: 761 080,00 x 3 % x 6 : 365 : 100 = 375,33 грн;
- з 18.09.2025 до 28.09.2025: 711 080,00 x 3 % x 11 : 365 : 100 = 642,89 грн;
- з 29.09.2025 до 13.10.2025: 661 080,00 x 3 % x 15 : 365 : 100 = 815,03 грн;
- з 14.10.2025 до 19.10.2025: 561 080,00 x 3 % x 6 : 365 : 100 = 276,70 грн;
- з 20.10.2025 до 12.11.2025: 481 080,00 x 3 % x 24 : 365 : 100 = 948,98 грн;
- з 13.11.2025 до 18.11.2025: 411 080,00 x 3 % x 6 : 365 : 100 = 202,72 грн;
- з 19.11.2025 до 28.02.2026: 371 080,00 x 3 % x 102 : 365 : 100 = 3 110,97 грн.
Таким чином, є правові підстави для стягнення з відповідача у зв`язку із порушенням ним строку виконання зобов`язання з оплати вартості товару 51825,03 грн.
Проте, позивач у позовній заяві, представник позивача у судовому засіданні просили стягнути з відповідача 51514,69 грн.
Відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України суд не вправі виходити за межі позовних вимог. 
З урахуванням приписів ч.2 ст.237 ГПК України та підстав позову до стягнення з відповідача у зв`язку з порушенням строку оплати товару підлягає 51514,69 грн. процентів річних.
З розрахунку позивача (а.с.13-14) вбачається, що позивач за порушення відповідачем строку виконання зобов`язання з оплати нарахував 164910,72 грн збитків, завданих інфляцією, за період січень 2025 року – січень 2026 року.
Суд, використовуючи калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff), здійснив перевірку розрахунку інфляційних нарахувань позивача, який приєднано до матеріалів справи та встановив, що наданий позивачем розрахунок є неправильним.
Суд здійснив власний перерахунок заявлених позивачем збитків, завданих інфляцією, у межах заявленого періоду, дат платежу та дат, коли така оплата була здійснена відповідачем фактично, і за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН", що є усталеною практикою, зокрема, викладеною у постановах Верховного Суду від 25.11.2025 у справі № 910/11325/23, від 01.07.2025 у справі № 910/18308/21, визначив правильну суму інфляційних втрат у розмірі 164215,95 грн, які належать до стягнення з відповідача. 
Обчислюючи збитки, завдані інфляцією, судом враховано суми заборгованості відповідача, які існували за певні періоди прострочення:
- період 1: з 01.01.2025 до 05.01.2025 - 3 301 080,00 грн;
- період 2: з 06.01.2025 до 14.01.2025 - 3 251 080,00 грн;
- період 3: з 15.01.2025 до 16.01.2025 - 2 951 080,00 грн;
- період 4: з 17.01.2025 до 06.03.2025 - 2 751 080,00 грн;
- період 5: з 07.03.2025 до 11.03.2025 - 2 701 080,00 грн;
- період 6: з 12.03.2025 до 24.03.2025 - 2 601 080,00 грн;
- період 7: з 25.03.2025 до 22.04.2025 - 2 501 080,00 грн;
- період 8: з 23.04.2025 до 05.06.2025 - 2 151 080,00 грн;
- період 9: з 06.06.2025 до 17.06.2025 - 2 001 080,00 грн;
- період 10: з 18.06.2025 до 19.06.2025 - 1 951 080,00 грн;
- період 11: з 20.06.2025 до 17.07.2025 - 1 751 080,00 грн;
- період 12: з 18.07.2025 до 05.08.2025 - 1 711 080,00 грн;
- період 13: з 06.08.2025 до 13.08.2025 - 1 411 080,00 грн;
- період 14: з 14.08.2025 до 24.08.2025 - 1 261 080,00 грн;
- період 15: з 25.08.2025 до 25.08.2025 - 1 181 080,00 грн;
- період 16: з 26.08.2025 до 31.08.2025 - 1 101 080,00 грн;
- період 17: з 01.09.2025 до 01.09.2025 - 1 021 080,00 грн;
- період 18: з 02.09.2025 до 03.09.2025 - 941 080,00 грн;
- період 19: з 04.09.2025 до 11.09.2025 - 841 080,00 грн;
- період 20: з 12.09.2025 до 17.09.2025 - 761 080,00 грн;
- період 21: з 18.09.2025 до 28.09.2025 - 711 080,00 грн;
- період 22: з 29.09.2025 до 13.10.2025 - 661 080,00 грн;
- період 23: з 14.10.2025 до 19.10.2025 - 561 080,00 грн;
- період 24: з 20.10.2025 до 12.11.2025 - 481 080,00 грн;
- період 25: з 13.11.2025 до 18.11.2025 - 411 080,00 грн;
- період 26: з 19.11.2025 до 31.01.2026 - 371 080,00 грн.
Розрахунок інфляційних втрат у розмірі 164215,95 грн, які належать до стягнення з відповідача: 
- період 1: 3 301 080,00 x 1.00000000 - 3 301 080,00 = 0,00 грн;
- період 2: 3 251 080,00 x 1.00000000 - 3 251 080,00 = 0,00 грн;
- період 3: 2 951 080,00 x 1.01200000 - 2 951 080,00 = 35 412,96 грн;
- період 4: 2 751 080,00 x 1.00800000 - 2 751 080,00 = 22 008,64 грн;
- період 5: 2 701 080,00 x 1.00000000 - 2 701 080,00 = 0,00 грн;
- період 6: 2 601 080,00 x 1.01500000 - 2 601 080,00 = 39 016,20 грн;
- період 7: 2 501 080,00 x 1.00700000 - 2 501 080,00 = 17 507,56 грн;
- період 8: 2 151 080,00 x 1.01300000 - 2 151 080,00 = 27 964,04 грн;
- період 9: 2 001 080,00 x 1.00800000 - 2 001 080,00 = 16 008,64 грн;
- період 10: 1 951 080,00 x 1.00000000 - 1 951 080,00 = 0,00 грн;
- період 11: 1 751 080,00 x 0.99800000 - 1 751 080,00 = -3 502,16 грн;
- період 12: 1 711 080,00 x 1.00000000 - 1 711 080,00 = 0,00 грн;
- період 13: 1 411 080,00 x 1.00000000 - 1 411 080,00 = 0,00 грн;
- період 14: 1 261 080,00 x 0.99800000 - 1 261 080,00 = -2 522,16 грн;
- період 15: 1 181 080,00 x 1.00000000 - 1 181 080,00 = 0,00 грн;
- період 16: 1 101 080,00 x 1.00000000 - 1 101 080,00 = 0,00 грн;
- період 17: 1 021 080,00 x 1.00000000 - 1 021 080,00 = 0,00 грн;
- період 18: 941 080,00 x 1.00000000 - 941 080,00 = 0,00 грн;
- період 19: 841 080,00 x 1.00000000 - 841 080,00 = 0,00 грн;
- період 20: 761 080,00 x 1.00300000 - 761 080,00 = 2 283,24 грн;
- період 21: 711 080,00 x 1.00000000 - 711 080,00 = 0,00 грн;
- період 22: 661 080,00 x 1.00000000 - 661 080,00 = 0,00 грн;
- період 23: 561 080,00 x 1.00900000 - 561 080,00 = 5 049,72 грн;
- період 24: 481 080,00 x 1.00000000 - 481 080,00 = 0,00 грн;
- період 25: 411 080,00 x 1.00400000 - 411 080,00 = 1 644,32 грн;
- період 26: 371 080,00 x 1.00901400 - 371 080,00 = 3 344,92 грн.
У задоволенні позову про стягнення з відповідача 694,80 (164910,72 – 164215,92) грн збитків, завданих інфляцією, слід відмовити як нарахованих безпідставно. 
У зв`язку із частковим задоволенням позову витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 8802,16 грн на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (с.Губин Перший, Горохівський район, Волинська область, 45726, код ЄДРПОУ 03373842) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Візавто” (вул.Партизанська,46, с.Вербка, Ковельський район, Волинська область, 45032, код ЄДРПОУ 39474229)
- 371080 грн 00 коп. заборгованості за товар,
- 51514 грн 69 коп. процентів річних,
- 164215 грн 95 коп. збитків, завданих інфляцією
- 8802 грн 16 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
3. У задоволенні позову про стягнення 694 грн 80 коп. збитків, завданих інфляцією, відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повне рішення виготовлено і підписано 14.05.2026 

Суддя І. О. Якушева