Єдиний унікальний номер 205/8755/25
Номер провадження2/205/974/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суду міста Дніпра у складі:
головуючого судді Курбанової Н. М. 
за участю секретаря судового засідання Вольф В. М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – адвокат Руденко К. В., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просили суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором № 7384280 про надання споживчого кредиту від 18.12.2023 станом на 30.09.2024 у розмірі 91 000 гривень, яка складається з: 25 000 гривень – заборгованість за кредитом; 66 000 гривень – заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що відповідно до укладеного договору №7384280 про надання споживчого кредиту від 18.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 25 000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану AT «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір укладено в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суму кредиту та нарахованих процентів не повернула. 30 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 30.09/24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором №7384280 про надання споживчого кредиту від 18.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2024 становить 91 000 гривень, яка складається з: 25 000 гривень – заборгованість за кредитом; 66 000 гривень – заборгованість за нарахованими процентами. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою судді від 10 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 30 червня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 08 липня 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано докази у АТ «Універсал Банк». 
10 липня 2025 року представник відповідача – адвокат Терес О. В., подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відсоткова ставка не відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», перевищує максимальний розмір денної процентної ставки – 1% на день. Встановлений розмір процентів перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є явно завищеним та не відповідає вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів». Також звертала увагу суду, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором. Також, враховуючи відсутність банківських виписок на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, а також даних щодо руху коштів на рахунку та порядку розрахунку заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором. Тому, вважають розмір заборгованості не доведеним, а позов не обґрунтованим. Також не погодились з вимогою позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. На підставі викладеного, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». 
30 липня 2025 року представник позивача подав до суду додаткові письмові пояснення у справі, в яких зазначив обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 158-159) 
Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи без її участі та без участі відповідача. (а.с. 179-180)
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.12.2023 року о 15 годині 28 хвилин між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Укаїна» укладено Договір №7384280 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,2% на день – стандартна ставка, 0,88% на день – знижена ставка. (а.с. 26-33)
Вказаний договір укладено сторонами в електронній формі та підписано відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «С4739».
Відповідно до умов договору знижена процентна ставка, застосовується у випадку, якщо споживач до 17.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. (п. 1.5.2 Договору)
За змістом п. 1.7 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 47 541,10% річних за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, 16 620,49% річних - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки.
Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 223 000 грн. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, 213 100 грн. - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. (п. 1.8 Договору)
Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору, кредитодавець зобов`язався протягом двох робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 9.8. даного договору позичальник підтвердив, що перед укладенням договору йому був наданий паспорт споживчого кредиту, а також що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Паспорт споживчого кредиту також підписаний відповідачем 18.12.2023 о 15:28 год. за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «ХН4552», містить умови, аналогічні викладеним у самому Договорі. Також ОСОБА_1 підписала Графік платежів. (а.с. 34, 46-48)
Тобто, сторонами погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, строк користування кредитними коштами та розмір процентів за користування кредитом.
Згідно листа генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 14.10.2024 вих. №807, на підставі укладеного між ТОВ «КПР» та ТОВ «Авентус Україна» договору на переказ коштів №ФК-20/11/2019 від 28.11.2019, 18.12.2023 о 15:29 годині успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 . (а.с. 58)
Фактичне отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 25 000 грн. також підтверджується інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 08.07.2025 про витребування доказів, а саме листом від 29.07.2025, за змістом якого на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , а також випискою про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 18.12.2023 по 23.12.2023, з якої вбачається, що 18.12.2023 на картку № НОМЕР_2 здійснено зарахування переказу на суму 25 000 грн. (а.с. 152-156)
Отже, ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами Договору позики.
30 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 30.09/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило за плату на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників. (а.с. 49-57)
Згідно з п. 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 3.3, 3.4. ціна продажу за Договором становить 1 679 909,87 грн, яку фактор сплачує на рахунок клієнта протягом 5 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників.
На підтвердження виконання умов вказаного договору факторингу позивачем надано копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024, завіреного підписати та печатками сторін договору факторингу, а також копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1482 від 30.09.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти у сумі 1 679 909,87. (а.с. 59-60) 
Згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №7384280 від 18.12.2023 у загальному розмірі 91 000 грн. (а.с. 61) 
Відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені кредитним договором, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши умови кредитного договору та взяті на себе зобов`язання.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Авентус Україна» загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором №7384280 від 18.12.2023 станом на дату відступлення права вимоги, тобто станом на 30.09.2024, становить 91 000 грн., з яких: 25 000 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 66 000 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 18-24)
Після відступлення прав вимоги за договором №7384280 від 18.12.2023, позивач ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» жодних нарахувань не здійснював.
Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання споживчого кредиту №7384280 від 18 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20(провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20(провадження № 61-2303св21).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
В матеріалах справи відсутні докази того, що надання персональних даних для верифікації та оформлення кредитного договору здійснено не ОСОБА_1 , а іншою особою, що телефонний номер, з використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором договору, ОСОБА_1 не належить.
Верховний суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 провадження №61-9071св20 зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Також Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 провадження № 61-6066 св 23 погодився з тим, що без введення особою логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де він обслуговується), які відомі виключно останньому, здійснення його верифікації, передання ним та отримання відповідачами персональних даних від позивача з метою укладення договору, є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, як і незаконності заволодінням його персональними даними.
Сама ОСОБА_1 та її представник у відзиві на позовну заяву фактично не заперечували факту укладання нею договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна», як не заперечували і факту отримання грошових коштів за укладеним договором у розмірі 25 000 грн.
Отже, договір кредитної лінії №7384280 від 18 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Таким чином, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором.
При цьому, відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала, отриману суму кредиту не повернула та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість.
Доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» матеріали справи не містять.
Частиною першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).
Так, позивачем ТОВ «Укрглобал-Фінанс» надано суду належні та допустимі докази відступлення права вимоги за договором факторингу, зокрема належно оформлені та підписані договір факторингу, акт прийому-передачі реєстру боржників, реєстр прав вимоги, який містить дані за кредитним договором, та докази на підтвердження оплати за договором факторингу.
Тобто, до ТОВ «Укрглобал-Фінанс», як до нового кредитора, перейшло право вимоги за кредитним договором, що підтверджено належними та допустимими доказами, отже відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Укрглобал-Фінанс».
Згідно наданих позивачем ТОВ «Укрглобал-Фінанс» розрахунків заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги становила 91 000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 25 000 грн., заборгованість по відсоткам 66 000 грн.
Після відступлення права вимоги, ТОВ «Укрглобал-Фінанс», як новий кредитор, жодних нарахувань не здійснював.
Зазначений вище розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором суд вважає доведеним.
Доводи відповідача щодо недоведеності розміру заборгованості за кредитним договором суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги позивача, зокрема, контррозрахунок заборгованості, відповідачем не надано. Зазначена заборгованість підтверджуються з огляду на наявні докази в матеріалах справи, які не спростовані належним чином, зокрема копіями вказаного договору в якому відображаються всі істотні умови такого виду договору та договором факторингу з відповідними додатками.
Доводи відповідача та її представника про те, що процентна ставка, визначена умовами кредитного договору не відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», а загальний розмір відсотків за користування кредитом є завищеним, несправедливим та таким, що не відповідає вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», суд не приймає до уваги з огляду на таке.
Так, умовами кредитного договору передбачено відсоткову ставку у розмірі: 0,88% на день - знижена відсоткова ставка, 2,2% на день – стандартна відсоткова ставка. При цьому, знижена відсоткова ставка застосовується за умови сплати позичальником грошових коштів в обумовлені строки. У даному, знижена процентна ставка не застосовувалась. 
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. 
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання. 
При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).
У даному випадку кредитний договір укладено до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», строк його дії не продовжувався, зміни до умов кредитного договору не вносились, на дату укладання кредитного договору законодавчих обмежень щодо максимального розміру денної процентної ставки не було, тож погоджена сторонами процентна ставка за користування кредитом у розмірі 2,2% на день, вірно застосована позивачем та первісним кредитором для розрахунку заборгованості.
Отже, умова кредитного договору про сплату відсотків за користування кредитом є справедливою та не призводить до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки розмір відсоткової ставки (2,2% на день) погоджено за домовленістю сторін, договір укладено в електронній формі, про умови договору відповідач була ознайомлена попередньо, а відтак вільно та свідомо погодилась виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами. 
Кредитний договір укладено на визначений термін, за яким відповідач повинна сплатити проценти, що є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Штрафні санкції за договором ані первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» ані позивачем не нараховувались.
Така позиція суду повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22.
Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укрглобал-Фінанс» обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, а отже з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Укрглобал-Фінанс» підлягає стягненню сума заборгованості за договором надання споживчого кредиту №7384280 від 18 грудня 2023 року у загальному розмірі 91 000 грн.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, судом встановлено, що позивачем ТОВ «Укрглобал-Фінанс» були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02 вересня 2024 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 (а.с. 72-73)
Пунктом 3.1 договору визначено вартість послуг виконавця, а саме: 10 000 грн. – складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника.
Зокрема, ФОП ОСОБА_2 надано обсяг правової допомоги позивачу у виді складання позовної заяви на загальну суму 10 000 грн., згідно акту приймання-передачі наданих послуг №45 від 04.02.2025 та витягу з реєстру №1 до вказаного акту приймання-передачі, яку ТОВ «Укрглобал-Фінанс» сплатило на користь ФОП ОСОБА_2 згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1990 від 06.02.2025. (а.с. 72-78)
Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10 000 грн., є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатським бюро обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Також, у зв`язку із задоволенням позову на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №7384280 від 18.12.2023 року в розмірі 91 000 (дев`яносто одна тисяча) гривень 00 коп.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», ЄДРПОУ 41915308, адреса: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, б. 4.
Представник позивача: адвокат Руденко Костянтин Васильович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Представник відповідача: адвокат Терес Оксана Володимирівна, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №6295/10 від 08.12.2017

Суддя        Курбанова Н. М.