Справа № 169/432/26
Провадження № 2/169/545/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р. К.,
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

04 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позов мотивований тим, що 11 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8213869, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 27 січня 2026 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також, 30 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі – ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 6562441. Право вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу 26 січня 2026 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Окрім цього, 02 вересня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМАПНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» (далі – ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1419615, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 28 січня 2026 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитних договорів у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 54008,6 гривень, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.
У судове засідання представниця позивача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а. с. 102, 103), у позовній заяві вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просить справу розглядати без її участі (а. с. 7).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 104), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалою від 10 червня 2026 року постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Судом встановлено, що 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Мілоан» кредитний договір № 8213869 (далі – Договір) на строк 345 днів (до 22 липня 2026 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою шляхом безготівкового переказу на банківську картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 8,25 % від суми кредиту, що дорівнює 412,5 гривень.
Пунктом 1.5.2. Договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредиту, в розмірі 14,6% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору (а. с. 19-24).
Проценти за користуванння кредитом протягом першого та решти строку кредитування нараховується за ставкою 0,001% річних та становить за весь строк кредитування 0 гривень (пункти 1.5.3. та 1.5.4 Договору).
Повернення кредиту, склата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному в додатку №1 до договору. Сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів. Сукупна вартість неустойки (штраф, пеня) та інших платежів що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором.
За змістом пункту 6.1 Договору кредитний договір укладається у електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
За змістом пункту 6.3 Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил та є невід`ємною частиною цього Договору.
Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором 122652 (а. с. 17).
Графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту також підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 37, 39-40)
На виконання умов договору 11 серпня 2025 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5000 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок № НОМЕР_1 (а. с. 42).
ТОВ «Мілоан», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало.
Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. 
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит утворилася заборгованість у загальному розмірі 21295 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 4995 гривень, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 7300 гривень, заборгованість за неустойкою – 9000 гривень (а. с. 4).
Окрім цього, 30 серпня 2025 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір кредитної лінії (Надійний) № 6562441 (а. с. 10-17).
Відповідно до умов Договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати у власність ОСОБА_1 грошові кошти, на погоджений умовами Договору, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 – повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідного до умов цього договору (пункт 2.1 Договору). 
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що сума кредиту становить 5000 гривень, строк кредитування – 360 днів, дата повернення кредиту – 24 серпня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі – 0,95 % за один день користування кредитом та сплатою неустойки в розмірі 250 гривень в день.
Розмір першого обов`язкового платежу – 1812,5 гривень (пункт 2.2.3 Договору).
Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 20 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 20 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 20 днів користування. Кількість обов`язкових мінімальних платежів становить 17 (пункт 2.2.4. Договору).
Пунктом 2.2.8. Договору передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, що дорівнює 862,5 гривень.
Кредитний договір підписаний електронними підписами сторін, зокрема, відповідача – шляхом введення одноразового ідентифікатора – 643826. Також у Договорі вказаний номер електронного платіжного засобу відповідача № НОМЕР_1 , про що свідчить пункт 11 Договору (а. с. 17).
До Договору № 6562441 від 30 серпня 2025 року додано заяву - опитувальник клієнтата поспорт споживчого кредиту, яка також підписана електронними підписами сторін (а. с. 17 на звороті - 19).
На виконання умов Договору 30 серпня 2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало кошти в сумі 5000 гривень на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (а. с. 20).
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», надавши відповідачу позику, свої зобов`язання за договором виконало.
З розрахунку, що надав позивач, видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 6562441 від 30 серпня 2025 року складає 19710 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 5000 гривень, заборгованість за відсотками – 3847 гривень, заборгованість за неустойкою – 10000 гривень, заборгованість за комісією за надання кредиту – 862,5 гривень (а. с. 22 - 23).
02 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМАПНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» (далі – ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ») із заявою на отримання кредиту № 1419615, в якій просив надати йому кредит для задоволення споживчих потреб в сумі 2900 гривень на платіжну картку № НОМЕР_2 (а. с. 61). 
Тогож дня відповідач уклав із ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» договір про споживчий кредит № 1419615, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 2900 гривень. Строк дії договору 347 днів, починаючи з 02 вересня 2025 року (до 15 серпня 2026 року), із сплатою процентів за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду за ставкою 0,001 % річних на фактичну заборгованість за кредитом та стандартної процентної ставки – 0,001% починаючи з другого розрахункового періоду визначеного Графіком платежів. Проценти за користування кредитом за весь строк кредитування скаладатимуть 0 гривень (а. с. 50-57).
Повернення кредиту, склата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному в додатку №1 до договору. Сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення зобов`язаннязі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів. Сукупна вартість неустойки (штраф, пеня) та інших платежів що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором.
Пунктом 1.5.1 Договору передбачено комісію за надання кредиту в сумі 493 гривень, яка нараховується одноразово від суми кредиту за ставкою 17 % .
Пунктом 1.5.2. Договору передбачено комісію за обслуговування кредиту в сумі 9314,8 гривень, що нараховується за ставкою 14,6 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
За змістом пункту 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору Позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (в тому числі правилами та графіком платежів) він ознайомлений, погоджується з усіма визначеними умовами та змістом, повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил.
Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором 766314 (а. с. 50).
Графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту також підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 56, 58-59)
На виконання умов договору 02 вересня 2025 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 2900 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок № НОМЕР_2 (а. с. 62).
ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит № 1419615 від 02 вересня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 13003,6 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 2900 гривень, заборгованість за комісією за надання кредиту – 493 гривні, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 3810 гривень, заборгованість за неустойкою – 5800 гривень (а. с. 4 на звороті).
Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання, які випливають із вказаних вище кредитних договорів, ці договори є укладеними в письмовій формі відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитних договорів було досягнуто згоди відносно всіх їхніх істотних умов. 
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи видно, що 26 січня 2026 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 26/01/26 (а. с. 25-26).
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до пункту 1.2 договору факторингу перехід прав вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно з Додатком № 2.
26 січня 2026 року уповноважені представники ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 1за договором факторингу №26/01/26 від 26 січня 2026 року (а. с. 27).
З витягу з Реєстру боржників № 1 видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №6562441 від 30 серпня 2025 року становить 19710 гривень (а. с. 29).
Крім того, 27 січня 2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 27012026 (а. с. 44- 46).
Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату, а ТОВ «Мілоан» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан».
Відповідно до пункту 1.2 договору факторингу перехід від клієо фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2.
З витягу з Реєстру боржників № 1 видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8213869 від 11 серпня 2025 року становить 21295 гривень (а. с. 49).
28 січня 2026 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 28012026 (а. с. 64 - 65).
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» за плату, а ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ». 
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, який формується згідно з Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2.
28 січня 2026 року уповноважені представники сторін договору факторингу підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 28012026 від 28 січня 2026 року (а. с. 66).
Відповідач ОСОБА_1 є в Реєстрі боржників до договору факторингу № 28012026 від 28 січня 2026 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 1419615 становить 13003,6 гривень (а. с. 68).
Аналіз наведених вище норм матеріального права та обставин справи в їх сукупності дає достатні підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У цій справі кредитні договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» в установленому законом порядку недійсними не визнані, у зв`язку з чим у розглядуваному випадку відповідно до положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 (провадження № 61-9710св22).
Таким чином, враховуючи, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, перераховані первісними кредиторами на кредитну картку, що й було предметом трьох укладених Договорів, але не повернув їх, то суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача сум заборгованості за тілом кредиту, що ним фактично отримані і на час розгляду цієї справи не повернуті, є підставними і підлягають до задоволення.
Такі висновки відповідають правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Верховного Суду у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17.
Проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 6562441 від 30 серпня 2026 року розраховані відповідно до узгоджених між сторонами договору істотних умов і з відповідача слід стягнути 3847,5 гривень.
Також, виходячи зі змісту кредитних договорів № 6562441 від 30 серпня 2025 року та № 1419615 від 02 вересня 2025 року, позовні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту підлягають стягненню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту за кредитними договорами № 8212869 від 11 серпня 2025 року та № 1419615 від 02 вересня 2025 року, суд звертає увагу на таке.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з обслуговуванням кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29, 31.33 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) дійшла такого висновку: «З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (п. 31.25 постанови).
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості за кредитними договорами № 8212869 від 11 серпня 2025 року та № 1419615 від 02 вересня 2025 року, що нараховується в перший день кожного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), відображена у Графіку платежів (а. с. 37, 56), однак, в кредитних договорах № 8212869 від 11 серпня 2025 року та № 1419615 від 02 вересня 2025 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються ТОВ «Мілоан» та за які первісним кредитором встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Враховуючи те, що первісний кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то позов у цій частині до задоволення не підлягає.
Також, звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача неустойку (штрафу, пеню) за кредитними договорами.
За змістом стаття 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України).
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вказане, нарахована позивачем неустойка (штраф, пеня), сплата яких передбачена трьома кредитними договорами, підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк.
У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (33,51%) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 892 гривні 17 копійок (2662,4 грн * 33,51% = 892,17 грн).
На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 611, 629, 634, 1048, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивльного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 8213869 від 11 серпня 2025 року в розмірі 4995 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 6562441 від 30 серпня 2025 року в розмірі 9710 (дев`ять тисяч сімсот десять) гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 5000 (п`ять тисяч) гривень, заборгованість за відсотками – 3847 (три тисячі вісімсот сорок сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, заборгованість за комісією за надання кредиту – 862 (вісімсот шістдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 1419615 від 02 вересня 2025 року в розмірі 3393 (три тисячі триста дев`яносто три) гривні, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 2900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень, заборгованість за комісією за надання кредиту – 493 (чотириста дев`яносто три) гривні.
У решті позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 892 (вісмсот дев`яносто дві) гривні 17 (сімнадцять) копійок. 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місця знаходження: вулиця Лісова, 2, місто Бровари, Київська область, код ЄДРПОУ 35625014.
Представниця позивача: Кудіна Анастасія Вячеславівна, адреса місця знаходження: вулиця Лісова, 2, місто Бровари, Київська область
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне рішення складене 10 червня 2026 року.

Головуючий