Справа № 752/25667/25
Провадження № 2/132/341/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

"17" червня 2026 р. Калинівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого Павленко І.В.
за участю секретаря Олійник Т.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «Споживчий центр» 18.02.2026 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 31.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора укладено кредитний договір (оферти) № 30.01.2025-100003002, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 31.01.2025 року на строк, вказаний в заявці. Строк, на який видається кредит – 217 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 04.09.2025.
Позивач вказував, що відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув.
Позивач зазначав, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість в розмірі 9960 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту 3000 грн., заборгованість по процентам в розмірі 4650 грн., комісія 270 грн., додаткова комісія 540 грн., неустойка – 1500 грн. 
В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 30.01.2025-100003002 від 31.01.2025 в розмірі 9960 грн.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кокошко О.Б. від 22.10.2025 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю для розгляду до Хмільницького міськ районного суду Вінницької області.
Ухвалою судді Хмільницького міськ районного суду Вінницької області Робак М.В. від 17.11.2025 року матеріали позовної заявои Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Хмільницького міськ районного суду Вінницької області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 головуючим суддею був визначений суддя Павленко І.В. 
Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 04.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами та роз`яснено право на подання заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про необхідність надання відзиву проти позову із посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви представник позивача Балюх Є.О. зазначає, що позовні вимоги підтримаує, просить розглянути справу у відсутність представника ТОВ «Споживчий центр», проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 17.03.2026, 30.04.2026 та 17.06.2026 року не з`явився, однак звернувся до суду із письмовими заявами від 16.03.2026, 30.04.2026 та 16.06.2026 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він знаходиться на військовій службі з 03.11.2022 року. Надав до ТОВ «Споживчий центр» документи про те, що знаходиться на військовій службі, має статус учасника бойових дій та очікує на іхню відповідь для закриття кредиту відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На даний час відповіді від позивача з приводу врегулювання питання щодо заборгованості так і не отримав. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. 
З приводу клопотання відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
За змістом ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обґрунтовуючи підстави для відкладення розгляду справи відповідач ОСОБА_1 зазначає про те, що він знаходиться на військовій службі з 03.11.2022 року. Надав до ТОВ «Споживчий центр» документи про те, що знаходиться на військовій службі, має статус учасника бойових дій та очікує на іхню відповідь для закриття кредиту відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На даний час відповіді від позивача з приводу врегулювання питання щодо заборгованості так і не отримав. 
Однак, в підтвердження викладених у заявах пояснень, будь-яких доказів з приводу проходження відповідачем військової служби, а також щодо звернення до позивача по питанню врегулювання кредитних відносин, останній суду не надав.
З огляду на викладене суд вважає, що така поведінка відповідача суперечить принципу розумних строків розгляду справи, а його дії свідчать про очевидне зловживання процесуальними правами у розумінні ст. 44 ЦПК України.
За таких обставин суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовити.
Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, як джерело право.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року та «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 року.
Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 року).
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення від 06.09.2007 року у справі «Цихановський проти України», рішення від 18.10.2007 року у справі «Коновалов проти України»).
У рішенні в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Слід також зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.
За вищевказаних обставин, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, що не може розцінюватись, як порушення його прав, передбачених ст.ст.43, 49 ЦПК України.
Згідно частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності існуючих умов, передбачених в частині першій статті 280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 31.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора укладено кредитний договір (оферти) № 30.01.2025-100003002, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 31.01.2025 року на строк, вказаний в заявці. Строк, на який видається кредит – 217 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 04.09.2025. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідач всупереч умов кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконав в повному обсязі грошові зобов`язання перед позивачем за договором.
На момент пред`явлення позову заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором складає в розмірі 9960 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту 3000 грн., заборгованість по процентам в розмірі 4650 грн., по комісії – 270 грн., по додатковій комісії – 540 грн., по неустойці – 1500 грн. 
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
З відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 30.01.2025-100003002 від 31.01.2025 в загальному розмірі 9960 грн. 
На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 30.01.2025-100003002 від 31.01.2025 у загальному розмірі 9960,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ