04.06.2026
Справа № 644/4916/25
н/п 2/644/562/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сітало А.К.,
за участю секретаря судового засідання – Трач М.В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Габор В.В.,
представників відповідача: Чернятіної К.І., адвоката Трубчанінова С.О., 
представника 3-ї особи - Кравченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області, третя особа - Колодязненський ліцей Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані дні відпустки, 
у с т а н о в и в:
Представником позивача – адвокатом Габор В.В., через систему «Електронний суд» подано до суду вказану позовну заяву, у якій представник позивача просила стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за червень 2022 року у розмірі 19225,71 грн., компенсацію за дні невикористаної відпустки в період з 01.09.2021 року по 22.08.2022 року у розмірі 40222,05 грн., а всього стягнути 59447,76 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів. 
До початку розгляду справи по суті, позивачем ОСОБА_1 подана заява про зменшення позовних вимог. Відповідно до вказаної заяви позивач просить стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області на його користь заборгованість по заробітній платі за червень 2022 року у розмірі 3495,58 грн ( за чотири робочих дні) та компенсацію за дні невикористаної відпустки за період з 01.09.2021 року по 22.08.2022 року у розмірі 39171,10 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебував в період з 01.09.2002 року по 22.08.2022 року в трудових відносинах з відповідачем, працював в період з 01.09.2002 року по 22.08.2022 року у Колодязненському ліцеї Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області. 22.08.2022 позивач був звільнений з посади вчителя біології за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України. 
В період з 24.02.2022 по 05.09.2022 територія, на якій розташований Колодязненський ліцей, була окуповано збройними силами рф. Однак, позивач продовжував виконувати свої трудові обов`язки, проводив для учнів уроки за українською шкільною програмою в онлайн-форматі. Будь-яких рішень щодо відсторонення позивача від роботи або призупинення з останнім трудового договору не приймалось.
В день звільнення позивач не отримував письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та йому не було виплачено заробітну плату за червень 2022 року та грошову компенсацію за всі невикористані ним дні відпустки. 
Позивач неодноразово звертався до відповідача, Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації, але неодноразові звернення не сприяли вирішенню спору і станом на день подання позовної заяви заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористані дні відпустки не сплачена.
Ухвалою суду від 10.06.2025 року прийнято позовну заяву до судового розгляду та визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.
До початку розгляду справи по суті, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до вказаної заяви позивач просить стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області на його користь заборгованості по заробітній платі за червень 2022 року у розмірі 3495,58 грн (за чотири робочих дні) та компенсацію за дні невикористаної відпустки в період з 01.09.2021 року по 22.08.2022 року у розмірі 39171,10 грн.
Представником відповідача – адвокатом Трубчаніновим С.О., після отримання заяви позивача про зменшення позовних вимог, подано заяву про визнання зменшених позовних вимог у повному розмірі.
04.06.2026 сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. 
Позивачем – ОСОБА_1 та представником відповідача – адвокатом Трубчаніновим С.О., подані суду заяви, в яких останні просили суд справу розглянути за їх відсутності. 
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач перебував в період з 01.09.2002 року по 22.08.2022 року в трудових відносинах з відповідачем, працював у вказаний період у Колодязненському ліцеї Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області. 22.08.2022 позивач був звільнений з посади вчителя біології за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України. 
В період з 24.02.2022 по 05.09.2022 територія, на якій розташований Колодязненський ліцей, була окуповано збройними силами рф. Однак, позивач продовжував виконувати свої трудові обов`язки, проводив для учнів уроки за українською шкільною програмою в онлайн-форматі. Будь-яких рішень щодо відсторонення позивача від роботи або призупинення з останнім трудового договору не приймалось.
В день звільнення позивач не отримував письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та йому не було виплачено заробітну плату за червень 2022 року та грошову компенсацію за всі невикористані ним дні відпустки, за період 01.09.2021 року по 22.08.2022 року.
Відповідно до інформації наданої Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області, щодо розрахунку сум заробітної плати за червень 2022 року і компенсації з невикористану відпустку, належних ОСОБА_1 : компенсація за невикористану відпустку за відпрацьований період з 01.09.2021 по 22.08.2022 складає 39171,10 грн. За відпрацьовані у червні 2022 чотири робочих дні, заробітна плата складає 3495,58 грн.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» обов`язок доказування відсутності заборгованості перед позивачем, зокрема щодо виплати належних працівникові сум, покладається на роботодавця, а не на позивача (робітника) (постанова Верховного Суду від 15 липня 2024 року в справі №758/9515/23).
Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. 
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
У силу вимог ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Так, згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (ч. 1 ст. 47 КЗпП України).
Отже, аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
Відповідно до вимог ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням наведеного нормативного регулювання, узгодженої сторонами суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання заробітної плати, у визнаному сторонами розмірі, а саме у сумі 3495,58 грн.
Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 під належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 83 КзпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року, в редакції станом на 29.04.2022 року, передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.
Пунктом 7 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року, в редакції станом на 29.04.2022 року, передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки.
У пункті 2 розділу ІІ Порядку зазначено, що час, протягом якого працівник не працював з поважних причин або через вимоги чинного законодавства і за цей період йому не було нараховано заробітну плату або вона була збережена частково, виключається з розрахункового періоду. Це означає, що періоди, коли працівник не працював через простій, який не був з його вини, і за цей час отримував оплату менше, ніж середній заробіток, не враховуються при розрахунку відпускних.
Також, суд враховує, що абзацом 4 ч.1 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-IX, в редакції станом на 19.07.2022 року, визначено, що у разі звільнення працівника у період дії воєнного стану йому виплачується грошова компенсація відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки».
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки», в редакції станом на 19.07.2022 року, у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.
Аналогічна норма закріплена в п. 6 Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, що затверджений Постановою КМУ за №346 від 14.04.1997 року.
З урахуванням наведеного, оскільки позивач працював в Колодязненському ліцеї Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області з 2002 року, тобто не менш як 10 місяців, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за невикористану відпустку.
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням наведеного нормативного регулювання, узгодженої сторонами суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації за невикористану відпустку, у визнаному сторонами розмірі, а саме в сумі 39171,10 грн.
Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, відповідно до п. 162.1 ст. 162 якого платником податку на доходи фізичних осіб, є зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент.
Відповідно до п. 163.1 та 164.1 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування платника податку є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно п. 164.2.1 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Згідно п. 14.1.48 Податкового кодексу України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено ст. 168 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 168.1.1 Податкову кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
За правилами п. 18.1 Податкового кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Крім того, особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені Кодексом податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу (п.п. «б» п. 176.2 ст.176 Кодексу).
В постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року (справа №523/14396/19) зроблено наступний правовий висновок: «Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових, платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.
Суд роз`яснює, що податки та збори із суми заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку при звільненні присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно, відрахуванню із суми нарахованої працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума заборгованості зменшується на суму податків і зборів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням наведеного, оскільки позивач просив стягнути суму заробітної плати за червень 2022 року та компенсацію за невикористану відпустку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню на суму заборгованості по заробітній платі за червень 2022 року в сумі 3495,58 грн. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 39171,10 грн. Дана сума підлягає стягненню за вирахуванням з неї податків та зборів.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову з вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно від задоволених вимог.
Так, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211, 20 грн. (42666,68 грн. х 1% - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу) .
Керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 12, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264-265, 430 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області, третя особа - Колодязненський ліцей Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані дні відпустки – задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (код ЄДРПОУ 43925695) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості із заробітної плати за червень 2022 року в сумі 3495,58 грн. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 39171,10 грн., а всього 42666 ( сорок дві тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 68 копійок, виплату заборгованості по заробітній плати та компенсації за невикористану відпустку провести за вирахуванням з неї податків та зборів.
Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (код ЄДРПОУ 43925695) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа АДРЕСА_2 .
Відповідач Відділ освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області, ЄДРПОУ 43925695, пров. Спортивний, будинок 14, смт Дворічна, Куп`янського району, Харківської області, представники: адвокат Трубчанінов Станіслав Олегович, за ордером, проспект Героїв Харкова, будинок 96-А, а/с 2560, ОСОБА_2 , начальник відділу, за розпорядженням.
3-я особа Колодязненський ліцей Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області, ЄДРПОУ 25463758, вулиця Центральна, будинок 8А, с. Колодязне, Куп`янського району, Харківської області, ОСОБА_3 , директор ліцею, за наказом.
Повний текст судового рішення складено – 08.06.2026.

Головуючий- суддя:         А.К. Сітало