УХВАЛА

30 квітня 2026 року
м. Київ
Справа № 761/25850/23
Провадження № 51-1583 ск 24
Суддя Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про його тимчасове залишення у ДУ «Київський слідчий ізолятор» до закінчення касаційного розгляду,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 квітня 2026 року за касаційними скаргами захисника ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 березня 2026 року про повернення апеляційної скарги відкрито касаційне провадження. 
Ухвалою судді Верховного Суду від тієї ж дати витребувано з Печерського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , які на момент розгляду цього клопотання до Верховного Суду не надійшли.
Засуджений ОСОБА_2 подав до Касаційного кримінального суду Верховного Суду клопотання про його тимчасове залишення у ДУ «Київський слідчий ізолятор» до закінчення касаційного розгляду.
В обґрунтування свого клопотання зазначає, що має намір брати участь у розгляді касаційних скарг, реалізувати своє право на захист шляхом отримання ефективної правової допомоги, що включає можливість конфіденційного та оперативного спілкування із захисниками. Крім того, вказує про необхідність і клопоче про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження для належної підготовки до касаційного розгляду.
Вказані обставини, на його думку, зумовлюють необхідність тимчасового залишення його у ДУ «Київський слідчий ізолятор» до закінчення касаційного розгляду.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, крім іншого, передбачено можливість залишення у слідчому ізоляторі або переведення до слідчого ізолятора особи, у зв`язку із розглядом справи у суді.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України суд, який здійснює судовий розгляд, вирішує питання передбачені п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, якщо вирішення цього питання необхідне в зв`язку із здійсненням такого розгляду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 430 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження, крім іншого, вирішує заявлені клопотання, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду. Усі рішення, ухвалені суддею-доповідачем під час підготовки провадження до касаційного розгляду, викладаються у формі ухвали. 
Суддя не вбачає доцільним задовольнити вказане клопотання засудженого на даному етапі провадження як передчасне.
Як було указано вище, на цей час лише відкрито касаційне провадження за указаними вище двома касаційними скаргами двох захисників і витребувано матеріали провадження з Печерського районного суду м. Києва. 
Матеріали провадження до Верховного Суду ще не надходили, тому відповідно ще не ухвалювалося й рішення про конкретну дату касаційного розгляду провадження.
З огляду на це суддя не вбачає доцільним задовольняти клопотання про необхідність залишення засудженого в СІЗО до закінчення касаційного розгляду з мотивів забезпечення його майбутньої участі у касаційному розгляді, оскільки в такому разі таке залишення буде носити невизначений у часі характер.
Водночас, суддя звертає увагу, що після надходження матеріалів кримінального провадження до Верховного Суду та призначення вказаних касаційних скарг до розгляду на конкретну дату, за наявності відповідного клопотання засудженого суд може вирішити питання щодо забезпечення його участі у судовому засіданні у тому числі шляхом його конвоювання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» з іншої пенітенціарної установи з метою його подальшого конвоювання до зали суду на конкретну дату.
Засуджений також має право звернутися до суду з клопотанням про забезпечення його участі у касаційному розгляді в режимі відеоконференції. 
Доводи засудженого щодо необхідності залишення його у СІЗО для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження також вбачаються передчасними, оскільки, як указувалося вище, матеріали кримінального провадження за витребуванням на даний час до Верховного Суду з місцевого суду не надійшли. 
Що стосується посилань засудженого на необхідність оперативного спілкування із захисниками для ефективної реалізації права на захист, то такі обставини носять виключно організаційний характер, тобто стосуються організації взаємодії між захисником та підзахисним, що саме по собі не є достатньою підставою для залишення засудженого у слідчому ізоляторі.
Тому у порядку підготовки до касаційного розгляду й керуючись положеннями ст. 430 КПК України, суддя
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання про його тимчасове залишення у ДУ «Київський слідчий ізолятор» до закінчення касаційного розгляду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1