Справа № 346/6691/25 
Провадження № 2-о/346/100/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2026 р.	м. Коломия Івано-Франківської області 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретарка судових засідань: Івантишин Д.Р., за участю: заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , заінтересованої особи: ОСОБА_3 та його представника: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою, де заінтересованою особою вказала: ОСОБА_3 , та просить видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк чотири місяці обов`язки.

Стислий виклад позицій учасників.
Аргументи заявника. 29 червня 2011 року рішенням Коломийського міськрайонного суду у справі № 2-1311-2011 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Однак після розірвання шлюбу ОСОБА_3 продовжує проживати у літній кухні, яка є складовою частиною об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй та її дітям по 1/3 частці. Однак починаючи з кінця січня 2025 року ОСОБА_3 дізнавшись, що він вже знятий з реєстрації у цій квартирі став надзвичайно агресивно ставитись до неї, усвідомлюючи відсутність за місцем її проживання їх двох повнолітніх дітей ОСОБА_3 , систематично погрожує їй фізичною розправою, ображав її нецензурною лексикою, і казав, що її місце на цвинтарі, і ці образи вона сприймала як реальні. Окрім цього, ОСОБА_3 систематично вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя, запрошує своїх товаришів до літньої кухні, де розпиває на кухні з ними спиртні напої у великій кількості, тим самим не пускає її до кухні, щоб вона приготувала собі їжу, або не допускає, щоб вона помилась у ванній кімнаті, чи попрала свій одяг у пральній машині. ОСОБА_3 спалив емальований посуд, влаштував безлад та антисанітарію у ванній кімнаті та на кухні, чим перешкоджає їй у користуванні її майном та житловим приміщенням. 
За наявності такого систематичного психологічного тиску з боку колишнього чоловіка і побоюючись за своє життя вона з 30 січня 2025 року виїхала за кордон і перебувала за межами України, а коли вона 29 квітня 2025 року повернулась додому то до 12 серпня 2025 року перебувала за місцем своєї реєстрації та проживання у квартирі АДРЕСА_1 де ОСОБА_3 , продовжив здійснювати психологічний тиск на неї.
Усвідомлюючи, що в квартирі проживає тільки вона, як його колишня дружина, а їх діти проживають окремо, ОСОБА_3 постійно та систематично протягом 2025 року в періоди часу з 29 квітня по 12 серпня 2025 року та з 09 листопада 2025 року по даний час чинить щодо неї психологічне насильство. Дане насильство проявляється у погрозах її життю та здоров`ю застосуванню нецензурної лексики образливого характеру, він погрожує її отруїти підсипавши отруйних речовин до їжі, води та продуктів, які вона зберігає у своєму холодильнику та в приміщенні літньої кухні за місцем її реєстрації та проживання у вищевказаній квартирі. 
Крім того, ОСОБА_3 коли був виписаний заборонний припис, порушував його.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової плати Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 335/5477/20 зроблено висновок, що згідно частини третьої статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У постанові Верховного суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 зроблено висновок, що обмежувальний просив за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб. І зважаючи на це, у суду є всі підстави для того аби прийняти обмежувальний припис щодо заінтересованої особи.

Аргументи заінтересованої особи. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 28 липня 2025 року, близько 18 год 45 хв за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франкіської області від 04 вересня 2025 року у справі № 346/4031/25 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.173-2 КУпАП , закрито на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Винника Ю.Г. залишено без задоволення, а постанову Коломийського міськрайонного суду від 04.09.2025 щодо ОСОБА_3 залишено без змін. 
Тому немає доказів вчинення ним домашнього насильства.
Також зазначає, що докази настання у ОСОБА_5 шкоди її фізичному або психічному здоров`ю теж відсутні. В матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 в поліцію щодо погроз ОСОБА_3 фізичної розправи щодо неї. З інших долучених фото невбачається доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 . З долучених фото брудної посуди неможливо встановити, що посуда належить ОСОБА_1 , а також, що її забруднив ОСОБА_3 . Заявницею долучено до матеріалів справи документи, як на її думку свідчать, що ОСОБА_3 вчинив щодо неї «домашнє насильство економічного характеру, що виразилося у позбавленні користуванні газовим котлом для опалення квартири, чим завдано шкоди фізичного здоров`я потерпілої ОСОБА_1 , тому вона вимушена була звернутися до поліції зателефонувавши на лінію =102=, після чого до її місця проживання приїхали працівники поліції Коломийського РВП». Однак, заявниця не долучила до матеріалів справи доказів які би свідчили, що ОСОБА_6 перешкоджав їй користуватися газовим котлом. Не зрозуміло чому вона самостійно не включила газовий котел, чому не попросила про це колишнього чоловіка, чому коли приїхала поліція не включила газовий котел. 
ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житла. ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2011 року справу № 2-2256/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житла та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним залишено без розгляду.
За заявою ОСОБА_1 від 24 січня 2025 року орган реєстрації Коломийської територіальної громади скасував реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 вважає, що своїми діями ОСОБА_1 хоче позбавити його житла, яке вони спільно придбали під час проживання у шлюбі – квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку із чим просили відмовити у задоволені заявлених вимог.
Оцінка суду щодо фактів.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2011 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 16).
Відповідно до відповіді на адвокатський запит встановлено, що 04.06.2025 року до чергової частини Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла протокол-заява від ОСОБА_3 , про те, що протягом останнього часу його дружина ОСОБА_1 без його дозволу хоче продати спільно нажитий будинок, що в АДРЕСА_2 , яка зареєстрована в ІКС ІПН 04.06.2025 року № 9660. Також встановлено, що 02.06.2022 року до чергової частини Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява від ОСОБА_1 щодо конфлікту із сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка зареєстрована в ІКС ІПНП 02.06.2022 року № 6302. Також 25.06.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_9 щодо зрізання стояка для сушки одягу сусідом ОСОБА_3 що зареєстровано в ІКС ІПНП 25.06.2021 року № 7845 (а.с. 21-22).
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.07.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Коломийського РВП щодо домашнього насильства стосовно неї (а.с.24) Також з її пояснень встановлено, що ОСОБА_3 ображав її нецензурними словами, кляв її і казав, щоб вона забиралась жити на ОСОБА_10 , що там її житло, погрожував її отруїти, підсипати отруту у їду, оскільки у них спільна кухня (а.с. 25).
Постановою від 04 вересня 2025 року встановлено, що 19.12.2024 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідно до яких, правоповрешння за цією статтею є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином дане правопорушення є умисним з матеріальним складом, тобто обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони є настання шкідливих наслідків. У даній категорії справи такими наслідками є шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Проте у даній справі (яка стосується події 28.07.2025) протокол про адміністративне правопорушення, як обов`язковий документ де викладені обставини правопорушення, не містить вказівки на настання наслідків передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а отже не містить об`єктивної сторони правопорушення. У зв`язку із чим провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрито (а.с.28-30).
І дійсно, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2025 вказану постанову залишено без змін, у зв`язку із відсутністю доказів настання у ОСОБА_1 шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю (а.с.31). 
Отже, у вказаній справі, ОСОБА_3 не був притягнутий до відповідальності тому, що поліцейський, який склав протокол не встановив чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 і не надав доказів щодо цього.
При розгляді даної цивільної справи, суд допитав на прохання ОСОБА_1 двох свідків, які надали суду наступні покази:
ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; пенсіонер): у липні та серпні 2025 року ОСОБА_1 приходила часто до неї у стресі і розповідала що це через те, що її чоловік ОСОБА_3 погано поводиться із нею, ночувала в неї та їла, повідомлюячи що боїться того, що ОСОБА_3 отруїть їй їжу, у неї руки навіть тряслись. Особисто насильства не бачила, хоча і не була у них вдома.
ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ; фізична особа - підприємець): у 2025 році ОСОБА_1 часто приходила до неї брати воду з криниці, і плакала розповідаючи, що: боїться чоловіка ОСОБА_3 , той погрожує і замок поламав, обзиває її нецензурними словами, і вона підслухала розмову ОСОБА_3 з братом якому той казав, що отруїть її. ОСОБА_1 ночувала в неї кілька разів через страх ідти додому, зберігала в неї документи, бо ОСОБА_3 з її слів обіцяв спалити хату. Особисто насильства не бачила, хоча і не була у них вдома.
Також був допитаний сам ОСОБА_3 , який почав надавати свої покази з прямої та відвертої образи ОСОБА_1 , назвавши її "беушною" на що, одразу отримав попередження від головуючого і потім надав суду такі покази: дійсно, він живе у приміщенні літньої кухні, бо ОСОБА_1 вигнала його з хати після розірвання шлюбу, але він ніколи їй не погрожував. Холодильників у них два, її він не використовує. Інші покази, не мають значення для справи.
Також, ОСОБА_1 надала суду медичні документи, а саме консультаційний висновок спеціаліста від 05.12.2025 щодо встановлення у неї невростенії та рецепт на придбання ліків (40,41), які вона дійсно купувала у той же день, що підтверджується чеками (а.с.42).
Після цього, вона зверталась і до інших лікарів-психологів, зокрема 08.01.2026, який видав їй рецепт на придбання відповідних ліків (а.с.118,119) та 28.01.2026 (а.с.120).

Оцінка суду правовідносин.
Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що заявник вважає себе жертвою домашнього насильства, а заінтересовану особу - кривдником, який його вчиняє, і тому для захисту свого права на особисту недоторканість та здоров`я вимагає його захистити способом передбаченим законом на такий випадок, зокрема: видати обмежувальний припис стосовно кривдника.
Оцінка суду по суті заяви.
В силу положень пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
А згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 цього ж закону, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
І суд вважає, що надані йому докази (покази свідків та медичні документи), у їх сукупності, дійсно вказують на те, що ОСОБА_3 починаючи з липня 2025 року застосовує по відношенню до ОСОБА_1 психологічне домашнє насильство, яке полягає у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що викликало у ОСОБА_1 , як постраждалої особи, побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди її психічному здоров`ю.
І дійсно є вірогідність продовження цього насильства щодо неї, оскільки навіть у суді ОСОБА_3 серйозно образив заявницю, що показало суду його дійсне відношення до неї та дії, які він дійсно може продовжувати вчиняти в майбутньому, особливо "за дверима суду".
А тому, щодо ОСОБА_3 дійсно слід застосувати обмежувальний припис з метою захисту ОСОБА_1 , як постраждалої особи тими способами, якими вона просить, позаяяк вони відповідають статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію ддомашньому насильству".
Однак, зважаючи на характеристику ОСОБА_3 (а.с.92), а також мінімальний строк програм для кривдників, суд вважає, що припис слід застосувати на 3, а не на 4 місяці, як просила заявниця. Тому її заява підлягає частковому задоволенню. А також, на підставі ч.6 ст.28 вказаного закону, ОСОБА_3 слід направити на проходження програми для кривдників до Департаменту надання соціальних та адміністративних послуг Коломийської міської ради.

Таким чином, керуючись статтями 1-23,209-273,293-294,350-1-350-8 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.
Видати, на строк 3 місяці, обмежувальний припис у вигляді таких заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ) та покладання на нього таких обов`язків: заборонити йому перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), за адресою: АДРЕСА_2 (як у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , так і у приміщенні літньої кухні); заборонити йому наближатись на відстань ближче ніж 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), за адресою: АДРЕСА_5 ; заборонити йому вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Направити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ) на проходження програми для кривдників до Департаменту надання соціальних та адміністративних послуг Коломийської міської ради (м.Коломия, пл.Привокзальна, 2а/1) на строк 3 місяці.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонинй суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
Повний текст рішення виготовлено 25.05.2026

Суддя: 	Коваленко Д. С.