ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1583/26 Справа № 204/2287/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О.О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника — Дорошкевич О.Л. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
на постанову судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.

У постанові суду зазначено, що 02 березня 2026 року о 01 годині 50 хвилин в м.Дніпро, вул. Макарова, буд. 27 «а», водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHK 0488. Результат огляду склав 0,51 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови, як незаконної, необґрунтованої та такої, що ухваленої з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції не зазначено, як фабулу правопорушення, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені в неї. Крім того, відеозаписом підтверджується, що ознаки алкогольного сп`яніння у неї були відсутні.
Також в матеріалах справи відсутній докази на підтвердження факту її керування транспортним засобом. Наявний в матеріалах справи відеозапис, який начебто мав би підтвердити даний факт, неповністю відображає всю картину подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
З відеозапису видно як поліцейський, спілкуючись з ОСОБА_1 , запитує, чи пила остання чи не пила. При цьому поліцейський не роз`яснив їй передбачене ст. 63 Конституції України право не надавати пояснень щодо себе, чим свідомо було допущено порушення процесуальних прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
За таких обставин апелянт вважає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з відео та встановлено судом першої інстанції, поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 , що у разі, якщо вона не погоджується з показами «Драгера», то вона має право пройти огляд у медзакладі. Натомість поліцейські в погрозливій формі повідомили, що якщо не підпишеш Акт огляду, то направимо до медичного закладу. Тобто поліцейські навмисно вводячи в оману особу, спонукали її до підписання.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 просить постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 23.04.2026 скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та її захисник підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду  ОСОБА_1  свою позицію щодо обставин події змінила та суду пояснила, що в той день вдома зі своїм хлопцем випивали, вона випила приблизно 2-3 бокали шампанського. Після чого між ними виник конфлікт та вона викликала свого знайомого ОСОБА_2 , що б він відвіз її з дитиною та матір`ю додому. ОСОБА_2 приїхав та на належному їй автомобілі, разом з дитиною та матір`ю за кермом повіз додому. По дорозі вони були зупинені представниками Нацгвардії і оскільки ОСОБА_2 був у розшуку ТЦК, він збіг, залишивши її з дитиною та матір`ю самих в автомобілі. Коли приїхали працівники патрульної поліції, мама з дитиною пішли додому, а вона сама залишилася на місці. Під час спілкування з поліцейськими вона нічого не казала про те, що керував автомобілем саме ОСОБА_2 , оскільки вирішила його прикрити, бо той збіг від ТЦК, а тому погодилася пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосування аркотесту Драгер.
Захисник вказувала на відсутність належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених судом обставин. 
Стороною захисту було заявлено клопотання про допит у якості свідків ОСОБА_2 , на якого посилалася ОСОБА_1 , та її матері на спростування факту того, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом за встановлених судом обставин. 
Натомість у задоволенні даного клопотання апеляційним судом було відмовлено у зв`язку з його безпідставністю та з огляду на те, що ОСОБА_1 , яка безпосередньо приймала участь у розглядів справи судом першої інстанції, такого клопотання про допит свідків не заявляла, а тому місцевим судом ці особи не допитувалися. Про вказаних свідків ОСОБА_1 було достовірно відомо, але вона не скористалася своїм процесуальним правом щодо їх виклик та допиту у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції таких підстав не вбачає. Відсутні посилання на зазначених свідків і в самій апеляційній скарзі ОСОБА_1 . 

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603985 від 02.03.2026, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, 02 березня 2026 року о 01 годині 50 хвилин в м. Дніпро, вул. Макарова, буд. 27 «а», водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHK 0488. Результат огляду склав 0,51 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Технічний засіб відеозапису: 471438, 473886.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «надам у суді».
Вказано, що тимчасово посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними не видавався, посвідчення водія НОМЕР_2 показано через систему «Дія».
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено про час, дату та місце розгляду справи судом, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .
Протокол підписаний працівником поліції, що його складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

Відповідно до чеку Alcotest Drager 6820 (ARHK-0488), тест № 3516, 03 березня 2026 року було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний — 0,51‰. ОСОБА_1 погодилась з результатами проведеного тестування, про що свідчить її власноручний підпис (а.с.2).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд проведений за допомогою приладу Alcotest Drager (ARHK-0488). Результат позитивний - 0,51 проміле. Огляд зафіксовано на відеозапис на нагрудні бодікамери: 473886,475715, 471438, 475786. Акт підписаний інспектором поліції, який його складав та водієм ОСОБА_1 (а.с.3).

З рапорту інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП, 02.03.2026 під час патрулювання Чечелівського району о 01 годині 50 хвилин, екіпаж поліції Т21 повідомив, що зупинено транспортний засіб Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якої виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Екіпаж Т21 попрохав допомоги в оформленні дій водія ОСОБА_1 . По прибуттю за адресою: м. Дніпро, .вул. Макарова, 27 громадянці ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на приладі Драгер ARHK-0488, на що остання погодилась. Результат тесту позитивний - 0,51 проміле. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 603985. Також водія було відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, долучений до матеріалів справи працівниками поліції на одному DVD-R диску (а.с.9), на якому наявний відеофайл «export-k64k6» із записом з нагрудної камери працівника поліції №471438 від 02.03.2026 тривалістю 02:09:55-03:07:10 годин.
На відеозапису видно, що працівник поліції виходить зі службового автомобіля та прямує до інших поліцейських, які перебувають поряд з автомобілем, за кермом якого сидить водій, як потім буде встановлено – ОСОБА_1 . 
Працівник поліції, який перебував на місці події, повідомив екіпажу, який щойно прибув про те, що ОСОБА_1 приїхала з дитиною, мамою та собакою, хотіла тут проїхати, але у неї не вийшло.
Працівник поліції до ОСОБА_1 : «Добрий вечір! Порядок у вас?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Да, все хорошо».
Працівник поліції о 02:10:08 годині: «Готові пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння?»
ОСОБА_1 о 02:10:09 годині мовою оригіналу: «Да, конечно».
Працівник поліції: «Можна Ваші документи?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «У меня нет документом, только в «Дие»».
Працівник поліції: «Покажіть будь ласка «Дію»
Водій ОСОБА_1 показала документи в системі «Дія».
О 02:11:56 годині на відеозапису видно, що ОСОБА_1 самостійно обрала одноразовий мундштук, перевірила герметичність його упаковки, розпакувала його. Далі працівники поліції вставили мундштук у прилад Алкотестер Драгер, зробили контрольний замір повітря, результат – 0 проміле. Після цього працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотестер Драгер, ОСОБА_1 пройшла медичний огляд, результат позитивний – 0,51 проміле.
Працівник поліції о 02:13:21 годині: «Багато вживали?»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Нет, просто мужчина мой выпил и начал скандалить. Я забрала ребенка и …»
Працівник поліції: «Ви з результатом огляду згодні?»
ОСОБА_1 о 02:13:37 годині: «Да».
Працівник поліції: «В лікарню їхати не будемо? Все на місці оформляємо, так?»
ОСОБА_1 о 02:13:40 годин, мовою оригіналу: «Конечно».
Працівник поліції: «Ви розумієте, що за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є відповідальність? Щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Є у Вас хтось, хто забере автомобіль?»
ОСОБА_1 : «Ні».
Працівник поліції: «Треба знайти, тому що автомобіль так не може залишатись, бо його евакуюють. Або його хтось забере його тверезий».
На відео видно, що працівники поліції оформляють адміністративні матеріали.
О 02:32:40 годині працівник поліції до ОСОБА_1 : «Щодо Вас складено акт огляд, будете підписувати його?»
ОСОБА_1 о 02:32:41 годині, мовою оригіналу: «Не хочу я ничего подписывать... Можно я не буду?»
Далі водій ОСОБА_1 підписала акт огляду та отримала його копію.
Працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 , що стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, оголосив його зміст, повідомив дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 підписала протокол та отримала його копію.
На відеозапису видно, що на місце події під`їхав автомобіль, водій якого запитав у працівників поліції, як проїхати у потрібному йому напрямку, а працівник поліції попросили цього водія перепаркувати автомобіль ОСОБА_1 без порушення правил дорожнього руху. 
Працівник поліції до ОСОБА_1 : «Ми Вас підвеземо додому. Зараз ми роздрукуємо чек Драгера і відвезем Вас».
На відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № 473886 від 02.03.2026 тривалістю 02:10:01-02:16:52 годин зафіксовано інформацію, аналогічну наведеній вище з нагрудної камери поліцейського № 471438, а саме процедуру проходження водієм ОСОБА_1 медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер. 
Отже, на переконання апеляційного суду, досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію”, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на неї, як на правопорушника, яка керувлав транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Фактичні обставини, зафіксовані на зазначених відеофайлах, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції, спростовують твердження сторони захисту про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування останньою транспортним засобом. Як убачається з відеозапису, коли на місце події під`їхав екіпаж поліції, там уже перебували інші співробітники поліції та ОСОБА_1 , яка знаходилась на водійському місці в автомобілі. Один поліцейський повідомив іншому, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, в якому знаходились разом з дитиною, мамою та собакою, хотіла проїхати на цій ділянці дороги, але у неї це не вийшло. Водій ОСОБА_1 у свою чергу пояснила, що її чоловік вжив спиртні напої та розпочав сварку, а вона забрала дитину і поїхала (02:13:00 годин). При цьому остання жодним чином не заперечувала факт керування нею транспортним засобом, зупинки її працівниками поліції під час керування автомобілем та безпідставність вимог поліцейських, як до водія транспортного засобу, пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Поміж іншого, як свідчить зміст оскаржуваної постанови місцевого суду, у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції сама ОСОБА_1 не заперечувала факту керування нею при встановлених судом обставинах транспортним засобом та надала суду пояснення про те, що у неї з чоловіком виник конфлікт і вона вирішила відвезти свою матір та дитину у безпечне місце. Вона їхала спокійно, потихеньку, нічого не порушувала, але оскільки вже була комендантська година, її зупинили чоловіки з автоматами. При цьому ОСОБА_1 заперечувала факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, стверджуючи у суді, що під час конфлікту з чоловіком вона випила валеріанку.
Натомість під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вже надала інші пояснення щодо обставин події, не заперечувала факту її перебування у стані алкогольного сп`яніння після випитих 2-3 бокалів шампанського, але стала стверджувати, що належним їй автомобілем керував її знайомий ОСОБА_2 , який начебто погодився приїхати і відвезти її разом з дитиною і матір`ю додому. Коли ж автомобіль було зупинено представниками Нацгвардії, то ОСОБА_2 втік, бо розшукується ТЦК, мати з дитиною пішли, а вона залишилася в автомобілі сама. 
Між тим суд апеляційної інстанції вважає таку версію подій неспроможною, оскільки вона не об`єктивно не підтверджується зібраними та дослідженими матеріалами справи. 
Апеляційний суд звертає увагу апелянта, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, зупинку його працівниками поліції, причин такої зупинки транспортного засобу, встановлення порушень ПДР, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи про відсутність фіксування на відеозапису факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та факту зупинки її працівниками поліції, як підстави для висновку про недоведеність в діях останньої складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає слушними.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських та роздруківки чеку алкотестеру Драгер, до початку проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер, працівником поліції було роз`яснено водію порядок застосування газоаналізатора, проведено перевірку чистоти приладу, після чого ОСОБА_1 пройшла тестування та погодилась з його результатами — 0,51 проміле без жодних зауважень. Порушень порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого наведеними вище вимогами законодавства, працівниками поліції допущено не було.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що інспектором поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, є неспроможними, оскільки положення ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Р. 1 Інструкції №1452/735, не зобов`язують працівників поліції пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у випадку, якщо особа згодна з результатами огляду, проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим, як вже відзначалось, незгоди з продемонстрованим результатом проведеного огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлювала, а навпаки погодилась з ним, підписавши чек приладу алкотестер Драгер, акт огляду, протокол про адміністративний правопорушення.
Щодо доводів апелянта про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603985, ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що у відповідні графі протоколу наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .
Наявним відеозаписом підтверджується, що жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо нероз`яснення їй процесуальних прав, водій ОСОБА_1 не заявляла. Крім того права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. Апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції відкидає як неспроможні і твердження апелянта про те, що працівники поліції були упереджені та в погрозливій формі повідомили, що якщо ОСОБА_1 не підпише акт огляду, то її буде направлено до медичного закладу. 
Як було зазначено вище, згідно відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після того, як ОСОБА_1 пройшла медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотестер Драгер, на запитання працівника поліції, чи згодна вона з результатами огляду, остання о 02:13:37 годині вказала: «Так». Після цього поліцейський ввічливо, у спокійній формі, без жодних погроз запитав: «У лікарю не будемо їхати, все на місці оформимо, так?», ОСОБА_1 впевнено відповіла, мовою оригіналу: «Конечно».
Потім, о 02:32:40 годині працівник поліції повідомив водія ОСОБА_1 про те, що стосовно неї складено акт огляду та запитав, чи буде вона його підписувати. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вказала, що не хоче нічого підписувати та запитала, чи можна вона не буде цього робити. Водночас, як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 таки підписала акт огляду, роздруківку чеку приладу алкотестер Драгер та протокол про адміністративне правопорушення та отримала їх копії, без жодних зауважень чи заперечень.
Крім того апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористалися процесуальною можливістю та не зверталася із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що остання зверталася до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, ані під час складання протоколу про адміністративну відповідальність, ані під час розгляду справи судом першої інстанції, порушено не було. Отже апеляційні доводи є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Аналізуючи апеляційні доводи сторони захисту про неналежність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603985 від 02.05.2026, о 01:50:00 годин 02 березня 2026 року в м. Дніпро, вул. Макарова, буд. 27 «а», водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chery Kimo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHK 0488. Результат огляду склав 0,51 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП. Переліки відомостей, які має містити протокол про адміністративне правопорушення, визначений ст.256 КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, та не містять обов`язку працівника поліції зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія.
Оспорювання в апеляційній скарзі перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння, як на підставу для закриття провадження у справі, є безпідставним, оскільки законодавство про адміністративне правопорушення не передбачає можливості оспорювання водієм встановлених уповноваженою особою ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок чого заперечення апелянтом таких ознак, як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі є недоречними.
Наявними матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ        В.В. РУДЕНКО