П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 556/3029/25
Провадження № 22-ц/4815/777/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання – Хлуд І.П.,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Савонік Любов`ю Онуфріївною на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року (ухвалене у складі судді Котика Л.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

07 жовтня 2025 року ОСОБА_1  звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов обґрунтовувала тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через часті непорозуміння, вони втратили почуття любові, взаємоповаги і взаєморозуміння один до одного. У них різні характери, різні погляди на життя. 
Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Подальше перебування у шлюбі є недоречним, оскільки практично шлюб розпався і всі можливості для його збереження вичерпані. 
На примирення не згідна. Шлюб носить формальний характер. 
Просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 05 березня 2015 року Виконавчим комітетом Степангородської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3; залишити неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживати з матір`ю – ОСОБА_1 .
Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 05 березня 2015 року Виконавчим комітетом Степангородської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. 
Залишено неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживати з матір`ю – ОСОБА_1 .
Рішення суду мотивовано тим, що шлюб між сторонами існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідачем не спростовано, за допомогою належних та допустимих доказів, факту проживання дітей разом із матір`ю, як і не подано жодного доказу на підтвердження проживання дітей разом із ним чи наявності між сторонами спору про місце проживання дітей.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду,  ОСОБА_2 , через представника – адвоката Савонік Л.О., оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в період з вересня 2025 року по грудень 2025 року, перебуваючи за межами України, відповідач ОСОБА_2 позовної заяви з додатками не отримував, повісток про виклик до суду також, і відповідно судового рішення. Тобто жодної кореспонденції від суду по даній справі відповідач не отримував, з матеріалами справи не знайомився, про розгляд даної справи судом не був обізнаний, у зв`язку з чим був позбавлений можливості висловити свою позицію щодо позовних вимог.
У зв`язку з тим, що про розгляд справи про розірвання шлюбу відповідач не був обізнаний, тому не міг надати свої пояснення, заперечення, клопотання, взагалі не зміг висловити свою позицію щодо розірвання шлюбу.
Відповідач не погоджується на розірвання шлюбу, вважає можливим збереження сім`ї, на даний час вживає заходів з метою поновлення сімейних стосунків, докладає зусиль для поновлення шлюбних відносин. У сторін є троє неповнолітніх дітей, і відповідач бажає зберегти сім`ю насамперед в їх інтересах, щоб діти виховувалися у повній родині, у любові та розумінні, спільно проживати з обома батьками. 
На даний час сторони проживають спільно в одному будинку разом з дітьми, що ними не заперечується, один до одного не застосовували сімейне насильство.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ( 995_004 ) та практику Суду як джерело права. 
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів(DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3) частини третьої статті 2 ЦПК України).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Тлумачення частини першої статті 8, частини другої статті 211, пункту 3) частини третьої статті 376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що:
обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу;
невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства;
розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Практика Верховного Суду щодо застосування пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України апеляційним судом є усталеною, про що свідчить численна кількість постанов суду касаційної інстанції, в яких зазначається, що пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду: від 06 лютого 2019 року у справі № 234/8333/16-ц (провадження № 61-42012св18), від 08 травня 2019 року у справі № 2-2581/11 (провадження № 61-21111св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 336/6515/17 (провадження № 61-282св20), від 26 лютого 2020 року у справі № 505/3408/14-ц (провадження № 61-42683св18), від 03 лютого 2021 року у справі № 638/15016/14-ц (провадження № 61-18844св19), від 24 лютого 2021 року у справі № 361/8730/15-ц (провадження № 61-17263св20), від 24 лютого 2021 року у справі № 466/5632/14-ц (провадження № 61-18371св19), від 19 січня 2022 року у справі № 325/2132/19 (провадження № 61-6502св21), від 02 лютого 2022 року у справі № 127/2-4507/09 (провадження № 61-17088св21), від 09 лютого 2022 року у справі № 344/11947/20 (провадження № 61-17632св21) та ін.). 
У поданій представником ОСОБА_2 апеляційній скарзі, апелянт, серед іншого, покликається на розгляд справи судом першої інстанції за відсутності відповідача не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.
Твердження відповідача про його не повідомлення судом про розгляд справи підтверджується матеріалами справи, у якій відсутні будь-які відомості про направлення  ОСОБА_2 ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, повідомлення про дату і місце проведення засідання у справі.
Наявна у матеріалах справи заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та підтримання ним позовних вимог судом першої інстанції зареєстрована з порушенням вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814.
Так, відповідно до п. 2 Розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 реєстрації підлягають вхідні, вихідні та внутрішні документи (довідки, доповідні записки, заяви, протоколи засідань зборів суддів тощо).
На першому аркуші вхідного документа в паперовій формі (у тому числі, у разі роздрукування паперової копії вхідного електронного документа) у правому нижньому куті або вільному від тексту місці проставляється реєстраційна позначка (штамп), в якому зазначаються дата реєстрації, реєстраційний номер (та за необхідності - найменування суду) і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, а в разі необхідності - і час подання документа (п. 9 Розділу ІІ)
На заяві від 02.12.2025 року про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та підтримання ним позовних вимог, відсутня реєстраційна позначка (штамп), із зазначенням дати реєстрації та реєстраційного номеру вхідної кореспонденції, а тому, враховуючи доводи апелянта щодо неможливості подання ним клопотань у зв`язку з його перебуванням за кордоном, апеляційний суд дійшов висновку про неналежність вказаної заяви як доказу обізнаності відповідача про час та місце розгляду справи судом та висловлення ним своєї позиції щодо справи (а.с. 23).
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник ОСОБА_2 – адвокат Савонік Л.О. повідомила апеляційному суду, що сторони продовжують проживати як подружжя, стали батьками четвертої дитини.
Оскільки позивачкою не доведено позовних вимог: факту припинення ведення сторонами спільного господарства, спільного проживання, спільного бюджету, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення, в оскаржуваній частині, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Савонік Любов`ю Онуфріївною задовольнити.
Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2906,88 грн у відшкодування сплаченого ним судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 15 травня 2026 року.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.

Судді:  Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.