П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/39700/25	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,
повний текст судового рішення
складено 06.05.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно відомостей тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 26.01.2023 року та довідки ВЛК від 09.01.2023 року №23/156.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відомості щодо виключення його з військового обліку не внесені до бази даних МОУ «Єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та відповідно до «Резерв», в якому зазначено статус позивача, як військовозобов`язаний, та відсутні відомості щодо його непридатності до військової служби за станом здоров`я. Виявивши такі невідповідності відомостей, які зазначені у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, відомостям які містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач засобами поштового зв`язку «Укрпошта», направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , заяву про усунення таких недоліків, однак такі дані відповідачем не внесені. Відповідач взагалі не здійснив будь яких дій.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 року позовні вимоги задоволенні наступним чином:
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.11.2025 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2025 року про внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;
- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині застосованих судом першої інстанції способів захисту та відновлення його прав, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат, згідно довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 за вихідним номером №23/156 від 09.01.2023 року, на підставі статті 2-А, 4-А графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ, непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (протокол №5 від 09.01.2023 року).
Відповідно до п.7 «Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я» Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , виданого з заміною посвідчення № НОМЕР_3 – 09.01.2023 року ст.2-а, 4-а наказу МОУ №402-2008 року непридатний до військової служби з виключенням з обліку.
Згідно п.9 «Підлягає повторному медичному пересвідченню» Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 - не підлягає.
Відповідно до запису у п.14 Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат, рядовий 09.01.2023 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 за ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу - повідомлення», що засвідчено підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 – підполковника ОСОБА_2 та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Однак, як зазначено позивачем, відомості щодо виключення його не були внесені до бази даних МОУ «Єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та відповідно до « ІНФОРМАЦІЯ_7 », в якому зазначено статус ОСОБА_1 — військовозобов`язаний, та відсутні відомості щодо його непридатності до військової служби за станом здоров`я.
05.11.2025 року позивач склав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про усунення таких недоліків, в якій просив внести до Реєстру відомості щодо виключення його з військового обліку.
06.11.2025 року представник (адвокат) позивача засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 клопотання про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з обліку ОСОБА_1 , до якого додав вищевказану заяву позивача від 05.11.2025 року з додатками (копія паспарту, копія довідки ІПН, копія Тимчасового посвідчення, копія довідки ВЛК, роздруківка з «Резерв +»), копія договору про надання правничої допомоги, копія ордеру, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
На підтвердження факту направлення вказаного вище клопотання представника позивача з додатками до ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачем надано суду: фіскальний чек від 06.11.2025 року про оплату із номером відправлення 6508800101447; накладну №6508800101447 від 06.11.2025 року, де відправник адвокат ОСОБА_3 та отримувач ІНФОРМАЦІЯ_2 ; опис вкладення від 06.11.2025 року до 6508800101447; роздруківку з сайту Укрпошта про відстеження відправлення №6508800101447, згідно якої відправлення прийнято 06.11.2025 року, вручено за довіреністю 11.11.2025 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповіді на заяву та клопотання не надано.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду першої та апеляційної інстанції не надходив, та доказів, які б спростовували наведені вище обставини справи до судів також надано не було.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з наступних узагальнених доводів та висновків:
- територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру, до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними;
- у разі виявлення розбіжностей у військово-облікових документах з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, така особа повинна звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку із відповідною заявою та всіма необхідними документами, або у паперовій формі або в електронній формі;
- приписи Порядку №559 не передбачають вимоги особистого прибуття до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- відповідач наділений відповідними повноваженнями щодо розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення щодо виключення (або відмови у виключенні) позивача з військового обліку та перевірки відомостей, а також внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- за наслідками розгляду заяви позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.11.2025 року про виключення позивача з військового обліку відповідач повинен був прийняти конкретне рішення або про внесення таких відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або про відмову у задоволенні цієї заяви, але відповідачем заяву позивача від 05.11.2025 року по суті розглянуто не було;
- перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 ст.2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями;
- оскільки відповідачем по суті не було розглянуто заяву позивача від 05.11.2025 року, то необхідно зобов`язати відповідача розглянути таку заяву по суті та прийняти відповідне рішення.
Викладена позивачем в апеляційній скарзі позиція узагальнено полягає в тому, що в рамках спірних правовідносин у відповідача відсутні дискреційні повноваження, і оскільки позивач до заяви від 05.11.2025 року надав всі необхідні документи, які підтверджують факт виключення позивача з військового обліку за станом здоров`я, то така інформація обов`язково повинна бути внесена до Реєстру, а тому у відповідача, на якого законом покладений обов`язок внесення такої інформації до Реєстру, існує безальтернативний обов`язок внести до Реєстру інформацію про виключення позивача з військового обліку за станом здоров`я. 
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст.5 КАС України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, в чому саме полягають права, свободи або законні інтереси, за захистом яких звернувся позивач, чи має місце їх порушення та які способи захисту треба застосувати для їх захисту та відновлення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції, крім іншого визначає те, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, а винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Як йшлося вище, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції можливий за наявності двох обов`язкових умов: забезпечення поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог прийнято без врахування того права та законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду з цим позовом, а саме - право бути виключеним з військового обліку за станом здоров`я та внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідної інформації про непридатність позивача до військової служби та про виключення його з військового обліку.
При цьому, на час звернення до суду з даним позовом позивач взагалі не отримав ніякої відповіді на свою заву від 05.11.2025 року про внесення відомостей до Реєстру, і його позовні вимоги не були направлені на захист права на отримання відповіді на цю заяву.
Викладена як в позовній заяві, так і апеляційній скарзі позиція позивача ґрунтується на тому, що у відповідача існує безумовний обов`язок внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідну інформацію про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку, і така позиція не залежить від того, чи наддасть відповідач відповідь на його заву від 05.11.2025 року, та від змісту такої відповіді.
В апеляційній скарзі позивач вірно зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач не наділений дискреційними повноваженнями, тобто можливістю вільно обирати між двома чи більшою кількістю альтернативних рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, і кожне з яких буде правомірною, оскільки при наявності рішення про виключення позивача з військового обліку відповідач безальтернативно зобов`язаний внести таку інформацію до відповідного Реєстру.
Отже, ключове питання для правильного вирішення судом даного спору полягає в тому, чи існував у відповідача на час звернення позивача із заявою від 05.11.2025 року обов`язок внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку за станом здоров`я?
Оскільки суд першої інстанції відповіді на це ключове питання даного спору не надав та прийняв рішення, яке не направлено на захист тих прав та законних інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду з цим позовом, то таке рішення не може вважтися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови по суті заявлених позовних вимог. 
Вирішуючи наведене вище ключове питання даного спору, колегія суддів виходить з наступного обсягу нормативно-правового регулювання.
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон №2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону №2232-ХІІ).
Підстави для виключення військовозобов`язаних та резервістів з військового обліку врегульовані ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ, зміст якої змінювався на протязі дії спірних правовідносин, тобто з дати рішення ВЛК від 09.01.2023 року і до моменту звернення позивача до відповідача із заявою від 05.11.2025 року та на час вирішення судом даного спору.
Так, частина 6 ст.37 Закону №2232-ХІІ, в редакції станом на 09.01.2023 року, містила наступні положення:
«Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.».
Частина 6 ст.37 Закону №2232-ХІІ в редакції станом на час звернення позивача до відповідача із заявою від 05.11.2025 року, яка дії і на час розгляду даного спору, має такий зміст: 
«Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини 9 ст.20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом;
6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини 5 статті 26 цього Закону.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.».
Отже, всі редакції частини 6 ст.37 Закону №2232-ХІІ на протязі дії спірних правовідносин передбачали в якості однієї з підстав для виключення військовозобов`язаного з військового обліку визнання такого військовозобов`язаного непридатними до військової служби за станом здоров`я.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ визначала і продовжує визначати лише підстави для виключення військовозобов`язаного з військового обліку, а безпосереднє рішення про виключення військовозобов`язаного з військового обліку з підстав, передбачених цієї статтею, приймають районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, на обліку яких перебуває такий військовозобов`язаний, шляхом прийняття керівником (начальником) такого ТЦК та СП відповідного наказу, з подальшим внесенням запису про виключення з військового обліку до військового-облікового документу. 
Саме такий порядок прийняття рішення про виключення військовозобов`язаного з військового обліку вбачається з положень Порядку організації та ведення військового обліку, в редакціях, які були чинними на протязі дії спірних правовідносин, тобто з моменту рішення ВЛК від 09.01.2023 року і до моменту звернення позивача до відповідача із заявою від 05.11.2025 року, а також з положень Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міноборони України від 26.05.2014 року №333, та Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міноборони України від 15.09.2022 року №280, якими визначені повноваження керівників (начальників) ТЦК та СП приймати відповідні рішення у формі наказів.
Як вже зазначено вище, на підтвердження факту виключення з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я позивач надав Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (взамін військового квитка) НОМЕР_2 , яке видано йому ІНФОРМАЦІЯ_8 26.01.2023 року, і в якому відображені дані про рішення (висновок) медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 (ВЛК) про визнання позивача непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку на підставі статей 2-а, 4-а наказу МОУ №402-2008 року, а також у розділі «Відмітки про військовий облік» у пункті 14 відображено і рішення т.в.о. керівника (начальника) ІНФОРМАЦІЯ_5 про виключення позивача з військового обліку на підставі ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за хворобою, які завірені печатками цього районного центру комплектування та підписами т.в.о. начальника у відповідних розділах.
Надаючи оцінку наданому позивачем військово-обліковому документу, колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно пп.12 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX (надалі - Закон №3633), військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності цим Законом, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у випадку (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа.
Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 16.05.2024 року №559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (надалі – Порядок №559) в редакції на час звернення позивача із заявою від 05.11.2025 року, військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Порядок №559 містить, зокрема, такі положення, які підлягають врахуванню в межах даного спору:
п.1 - Військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа»;
п.3 - Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
- електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
п.4 - У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
п.14 - Військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках:
взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста;
якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного;
зміни категорії щодо військового обов`язку;
відсутності місця для внесення змін;
невідповідності відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначеним у пункті 3 цього Порядку;
втрати (зіпсування);
виявлення бажання змінити військово-обліковий документ, який був виданий до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559.
З урахуванням наведених нормативних положень колегія суддів доходить висновку, що відповідно до пп.12 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633 та п.2 Постанови КМУ від 16.05.2024 року №559 позивач має дійсний військово-обліковий документ, яким є Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , видане з заміною посвідчення № НОМЕР_3 , оформлене ІНФОРМАЦІЯ_8 26.01.2023 року.
Сам факт того, що певна інформація, яка міститься у виданому позивачу Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного НОМЕР_2 взамін посвідчення №6/13-08 стосовно визнання позивача рішенням ВЛК непридатним до військової служби та виключення позивача з військового обліку 09.01.2023 року не відповідає актуальній інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, роздруківку з якого долучив позивач до матеріалів справи, не може бути підставою для визнання такого військово-облікового документу недійсним згідно п.3 Порядку №559, оскільки в силу закріпленого в ст.58 Конституції України принципу незворотності дії законів в часі передбачені цим порядком підстави для визнання недійсним військово-облікового документа можуть бути застосовані виключно для тих військово-облікових документів, які видані на підставі саме цього порядку.
Однак, наявне у позивача Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 взамін посвідчення №6/13-08 було видано йому до прийняття Порядку №559.
Відповідно, відсутність в Реєстрі інформації про виключення позивача з військового обліку за станом здоров`я з 09.01.2023 року обумовлена тим, що визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення цього Реєстру не внесли до нього таку інформацію. 
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що наявний у позивача військово-облікового документу, тобто Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , не може вважатися недійсним, а невідповідність записів у цьому військово-обліковому документі даним з Реєстру обумовлена не внесенням органами органи ведення цього Реєстру актуальної інформації щодо непридатності позивача до військової служби за стоном здоров`я та про виключення позивача з військового обліку. 
Отже, належним підтвердженням факту виключення позивача з військового обліку є саме рішення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке відображено у п.14 розділу «Відмітки про військовий облік» виданого позивачу Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 26.01.2023 року.
В рамках даного спору відповідач не заперечує і не спростовує факт оформлення та видачі позивачу Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 26.01.2023 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в рамках даного спору позивачем доведений факт виключення його з військового обліку за станом здоров`я згідно ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ шляхом прийняття керівником уповноваженого на те органу - ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення про виключення позивача з військового обліку, яке на час виникнення спірних відносин було прийнято у законний спосіб на підставі діагнозу та постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 від 09.01.2023 року, та належним чином оформлено шляхом внесення відповідних даних до належного позивачу військово-облікового документу, яким є Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 26.01.2023 року.
Відповідно, факт виключення позивача з військового обліку з 09.01.2023 року за станом здоров`я свідчить про те, що в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач з цієї дати вже не є військовозобов`язаним, оскільки згідно ч.6 ст.37 цього закону громадяни України, які визнані непридатними до військової служби, виключаються з військово обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у пункті 39 постанови від 21.05.2025 року по справі №280/2880/24.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно ч.8 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Згідно з ч.9 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. 
Відповідно до ст.6 цього закону до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
А згідно ч.1 ст.8 даного закону до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать:
1) відомості про виконання військового обов`язку;
2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи);
3) відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»;
4) відомості про участь у бойових діях.
Відповідно до абзацу 18 п.11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Виходячи з наведених нормативних положень, можна зробити висновок, що отримавши від позивача заяву від 05.11.2025 року з посвідченими копіями документів, які підтверджують факт виключення позивача з військового обліку з 09.01.2023 року уповноваженим на те органом на підставі пп.3 п.6 ст.37 (по хворобі) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у відповідача виник обов`язок внести відповідні дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з обґрунтованістю позовних вимог в частині зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку позивача.
Вирішуючи питання про спосіб судового захисту, який має обрати суд задля досягнення завдань адміністративного судочинства у даній справі, колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно з п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів враховує, що у спірних правовідносинах відповідач не наділений дискреційними повноваженнями, тобто можливістю вільно обирати між двома чи більшою кількістю альтернативних рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, і кожне з яких буде правомірною, оскільки при наявності рішення про виключення позивача з військового обліку відповідач безальтернативно зобов`язаний внести таку інформацію до відповідного Реєстру.
Як вже зазначалося вище зі змісту позовної заяви слідує, що права та законні інтереси, які захищає позивач в рамках даного спору, полягають у внесенні до Реєстру відповідної інформації про його непридатність до військової служби та про виключення його з військового обліку за станом здоров`я.
Виходячи з цього та враховуючи, що в рамках даного спору доведений обов`язок відповідача внести такі дані до Реєстру, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю заявленої позивачем вимоги про зобов`язання відповідача внести до Реєстру дані про виключення позивача з військового обліку за станом здоров`я.
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняття по справі нової постанови про задоволення зазначених вище позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При поданні позовної заяви та апеляційної скарги оплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн. та 1816,50 грн. відповідно, які підлягають відшкодуванню на користь позивача в повному обсязі.
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322. ст.325, ст.328 КАС України апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року – скасувати.
Прийти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно відомостей Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 26 січня 2023 року та довідки ВЛК від 09 січня 2023 року №23/156.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_11 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати в сумі 3027 (три тисячі двадцять сім) гривень 70 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія