ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 569/2357/22
провадження № 61-480св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Пророка В. В.,
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ребелс»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ребелс» на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ребелс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за виконані роботи, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
1. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- стягнути солідарно з відповідачів загальну суму заборгованості за підписаними актами виконаних робіт по комплексу будівельних робіт та організаційно-технічних заходів по реконструкції павільйону № 4 під торговий центр на АДРЕСА_1 у розмірі 43 706,82 грн, з яких основна заборгованість становить 
35 369,38 грн, інфляційні становлять 5 811,19 грн та 3 % річних від суми основного боргу 2 526,25 грн за період прострочення з 16 вересня 2019 року по 01 лютого 
2022 року; 
- визнати акт виконаних робіт № 6 від 10 вересня 2019 року по реконструкції будівлі павільйону № НОМЕР_1 під торговий центр на АДРЕСА_1 (загальнобудівельні роботи) на суму 300 040,55 грн таким, що прийнятий відповідачем без зауважень, а роботи виконаними належним чином; 
- стягнути солідарно з відповідачів загальну суму заборгованості за актом виконаних робіт № 6 від 10 вересня 2019 року по реконструкції будівлі павільйону № НОМЕР_1 під торговий центр на АДРЕСА_1 (загально будівельні роботи) у розмірі 370 767,50 грн, з яких основна заборгованість становить 300 040,55 грн, індекс інфляції становить 49 296,66 грн та 3 % річних від суми основного боргу 21 430,29 грн за період прострочення з 16 вересня 2019 року по 01 лютого 2022 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Рівненський міський суд Рівненської області рішенням від 18 вересня 2023 року позов ТОВ «Ребелс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за виконані роботи задовольнив частково.
3. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ребелс» заборгованість за підписаними актами виконаних робіт по реконструкції будівлі павільйону № НОМЕР_1 під торговий центр на АДРЕСА_1 в сумі 35 369,38 грн, інфляційні збитки в сумі 
5 811,19 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2 526,25 грн за 
період прострочення з 16 вересня 2019 року до 01 лютого 2022 року, а всього - 43 706,82 грн. 
4. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. 
5. У задоволенні позову ТОВ «Ребелс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи відмовив.
6. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ребелс» 414,47 грн у відшкодування судових витрат.
7. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовував це тим, що загальна вартість робіт, доручених для виконання за договором на виконання робіт від 05 лютого 2019 року, укладеним між ТОВ «Ребелс» та ОСОБА_2 , визначена в п. 3.1 договору в сумі 1 115 370,64 грн. Сторонами договору складені та підписані акти виконаних робіт № 1, № 2, № 3, № 4 та № 5 загальною вартістю робіт та матеріалів 1 115 369,38 грн. Замовником на виконання умов договору сплачено за виставленими підрядником рахунками-фактурами кошти в загальній сумі 
1 080 000 грн, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, заборгованість за погодженими сторонами договору на виконання робіт актами виконаних робіт становить 35 569,38 грн та підлягає стягненню на користь позивача.
8. Інфляційні збитки та три проценти річних від простроченої суми 35 569,38 грн нараховані позивачем з 16 вересня 2019 року (дата спливу п`ятиденного строку після завершення підрядником робіт) до 01 лютого 2022 року (перший день місяця звернення позивача з позовом до суду).
9. Разом з тим, позивач просить стягнути заборгованість за підписаними актами виконаних робіт в сумі 43 706,82 грн (з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних) солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважаючи ОСОБА_1 стороною договору на виконання робіт на підставі підписаної нею додаткової угоди до договору на виконання робіт від 06 лютого 2019 року та договору від 11 лютого 
2019 року, проте додаткова угода підписана ОСОБА_1 як третьою особою, не передбачає ні солідарної відповідальності замовника та третьої особи за договором виконаних робіт, ні відповідальності безпосередньо ОСОБА_1 за порушення виконання обов`язку замовника щодо оплати виконаних підрядником робіт.
10. Тому заборгованість за підписаними актами виконаних робіт по комплексу будівельних робіт та організаційно-технічних заходів по реконструкції павільйону № НОМЕР_1 під торговий центр на АДРЕСА_1 у розмірі 43 706,82 грн належить стягнути з ОСОБА_2 .
11. Щодо позовної вимоги про визнання акта виконаних робіт № 6 від 10 вересня 
2019 року таким, що прийнятий відповідачами без зауважень, а роботи виконаними належним чином суд першої інстанції зазначив, що п. 2.3 договору на виконання робіт надає підряднику право укладати угоди з придбання товарно-матеріальних цінностей та будівельних матеріалів, а не право здійснювати додаткові роботи.
12. Позивач, як підрядник, зобов`язаний був у разі перевищення кошторису, в тому числі через необхідність проведення додаткових робіт, попередньо в письмовій формі повідомити про це замовника - відповідача ОСОБА_2 . Доказів виконання передбаченого п. 3.3 договору на виконання робіт обов`язку позивач суду не надав.
13. Доводи представників позивача про усне погодження відповідачами акта № 6 від 10 вересня 2019 року та визнання ними обов`язку щодо його оплати належними та допустимими доказами не підтверджено.
14. Пунктом 3.3 спірного договору передбачений обов`язок підрядника в письмовій формі повідомити замовника про перевищення кошторису. Відтак, у разі наявності заперечень замовника щодо виконання підрядником цього обов`язку належним та допустимим доказом можуть бути лише письмові докази.
15. Докази надання/направлення акта № 6 від 10 вересня 2019 року замовнику для підписання та відмови останнього від його підписання у справі відсутні. Посилання представників позивача на повідомлення-претензію від 11 листопада 2021 року, як доказ повідомлення замовника про перевищення кошторису та доказ направлення акта № 6 від 10 вересня 2019 року на підписання, суд до уваги не прийняв, оскільки повідомлення про перевищення кошторису підрядник зобов`язаний направити замовнику попередньо (тобто до виконання робіт чи придбання матеріалів, що перевищують кошторис), повідомлення-претензія була надіслана через два роки після завершення робіт, у своєму змісті не містить посилання на акт № 6 від 
10 вересня 2019 року та вимоги про підписання такого акта і акт відсутній в додатку до повідомлення-претензії.
16. Здача в експлуатацію об`єкта будівництва та його функціонування як кафе «Мацурі» не свідчить про прийняття замовником ОСОБА_2 роботи, виконаної підрядником ТОВ «Ребелс» відповідно до спірного договору підряду, оскільки докази фактичного виконання позивачем вказаних в акті № 6 від 10 вересня 2019 року робіт суду не надав.
17. Тому, враховуючи відсутність доказів направлення замовнику ОСОБА_2 для підписання акта виконаних робіт № 6 від 10 вересня 2019 року та відмови останнього від його підписання, суд не вбачав підстав для задоволення вимоги позивача про визнання акта виконаних робіт № 6 від 10 вересня 2019 року таким, що прийнятий відповідачем ОСОБА_2 без зауважень, а також вимоги про стягнення заборгованості за актом виконаних робіт № 6 від 10 вересня 2019 року як похідної вимоги.
18. Не погодившись з означеним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 03 листопада 2023 року апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.
19. Рівненський апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Ребелс» залишив без руху та надав заявнику строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків апеляційної скарги.
20. Апеляційний суд залишаючи апеляційну скаргу без руху зазначив, що оскільки позивач не вказує які саме поважні причини завадили звернутися з апеляційною скаргою після отримання 04 жовтня 2023 року рішення представником, який представляв його інтереси у місцевому суді. У зв`язку з чим, заявникові необхідно навести інші поважні причини пропуску процесуального строку, перебіг якого почався 05 жовтня 2023 року, тобто наступного дня після отримання повноважним представником копії повного тексту оскаржуваного рішення та закінчився 
03 листопада 2023 року, та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження.
21. 29 листопада 2023 року представник ТОВ «Ребелс» - адвокатка Жуковська С. А. подала до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
22. Рівненський апеляційний суд ухвалою від 04 грудня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційного скаргою ТОВ «Ребелс» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року.
23. Апеляційний суд зазначив, що наданий на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду акт про надання стоматологічних послуг від 03 листопада 2023 року підтверджує, що Жуковська С. А. (представник позивача) протягом двох днів (02-03 листопада 2023 року) мала проблеми зі здоров`ям, однак заявниця не скористалася своїм правом щодо подання апеляційної скарги в період з 05 жовтня 2023 року по 01 листопада 2023 року, тому наведені обставини не свідчать про об`єктивну неможливість вчинення дій щодо оскарження рішення суду першої інстанції.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
24. У січні 2024 року ТОВ «Ребелс» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року, в якому просило скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду апеляційної інстанції.
25. Представник ТОВ «Ребелс» - адвокатка Жуковська С. А. у касаційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки наведені нею причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, проте безпідставно не враховані судом. Зокрема, апеляційний суд не надав належної правової оцінки акту про надання стоматологічних послуг від 03 листопада 2023 року, поданому на підтвердження поважності причин такого пропуску.
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
26. У лютому 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бляхарський Я. С. через підсистему «Електронний суд» подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги у повному обсязі.
27. У поданому відзиві зазначив, що оскаржуване рішення суду першої інстанції Жуковська С. А. отримала під розписку 04 жовтня 2023 року. Таким чином, представник ТОВ «Ребелс» мала достатньо часу для своєчасної підготовки апеляційної скарги в період з 05 жовтня по 01 листопада 2023 року. Відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд не обмежував строк на оскарження, а належним чином проаналізував поважність причин його пропуску та дійшов обґрунтованого висновку, що наведені підстави не є поважними, оскільки заявниця не використала наявну можливість подати скаргу протягом попередніх 28 днів.
Рух справи в суді касаційної інстанції
28. Верховний Суд ухвалою від 31 січня 2024 року відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи з Рівненського міського суду Рівненської області.
29. 20 лютого 2024 року цивільна справа № 569/2357/22 надійшла до Верховного Суду.
30. На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_4 , на підставі службової записки Секретаря Третьої судової палати Фаловської І. М.
31. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2024 року суддею-доповідачем, для розгляду справи 
№ 569/2357/22, визначено Пророка В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.
32. На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В.
33. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року суддею-доповідачем, для розгляду справи 
№ 569/2357/22, визначено Пророка В. В., судді, які входять до складу колегії: 
Калараш А. А., Петров Є. В. 
34. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 23 лютого 2026 року призначив вказану справу до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Позиція Верховного Суду 
35. За частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
36. Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
37. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
38. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
39. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
40. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
43. У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
44. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
45. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
46. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).
47. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.
48. Процесуальний закон визначає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина перша статті 17 ЦПК України).
49. Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
50. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
51. Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
52. З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2023 року представник ТОВ «Ребелс» - адвокатка Жуковська С. А., подала апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року, в якій у тому числі порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
53. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку, Жуковська С. А. вказала, що повний текст рішення було отримано нею 06 жовтня 2023 року. З огляду на приписи пункту 1 частини другої статті 354 ЦПК України, останнім днем тридцятиденного строку на апеляційне оскарження є 05 листопада 2023 року. Оскільки цей день припав на вихідний (неділю), відповідно до норм процесуального права, останнім днем строку вважається перший наступний робочий день - 06 листопада 2023 року.
54. Однак, наведена підстава для поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів не була прийнята до уваги, оскільки повний текст оскаржуваного судового рішення було вручено представнику позивача Жуковській С. А. 04 жовтня 2023 року під розписку в суді першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 159).
55. Рівненський апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Ребелс» - адвокатки Жуковської С. А. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року залишив без руху. Надав строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням інших поважних причин його пропуску.
56. 29 листопада 2023 року представник ТОВ «Ребелс» - адвокатка Жуковська С. А., подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначила, що 02 та 03 листопада 2023 року їй терміново потрібно було звернутися до лікаря-стоматолога за медичною допомогою з приводу гострого болю, лікування відбувалося із застосуванням анестезії, на підтвердження чого надала акт про надання стоматологічних послуг.
57. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Ребелс» - адвокатки Жуковської С. А., на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року, суд апеляційної інстанції виснував про те, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
58. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.
59. Питання щодо вручення судового рішення врегульовано статтею 272 ЦПК України.
60. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасника справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення (частина друга статті 272 ЦПК України).
61. Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
62. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді (частина четверта статті 272 ЦПК України).
63. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частина шоста статті 272 ЦПК України).
64. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).
65. Суд не визначає взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, отже, застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.
66. Згідно з приписами статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Перебування адвокатки Жуковської С. А. на стоматологічному лікуванні 02 та 03 листопада 2023 року не може бути визнано поважною причиною, оскільки це не свідчить про об`єктивну неможливість вчинення процесуальної дії у встановлений законом строк. Враховуючи, що повне судове рішення Рівненського міського суду від 18 вересня 2023 року було складено 
29 вересня 2023 року, строк на його оскарження сплив 30 жовтня 2023 року, а наведені заявником обставини не виправдовують таке тривале зволікання.
67. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду прийнята з додержанням норм процесуального права, зокрема і статті 358 ЦПК України.
68. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (Рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain»), § 35).
69. Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
70. Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97 проти України», § 47).
71. Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
72. Норми, які визначають процес подання скарги, служать меті належного здійснення правосуддя. Сторони, яких це стосується, повинні обґрунтовано очікувати, що ці правила будуть застосовуватися.
73. Отже, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження позивачу, сама сутність права доступу до суду не порушена, а відповідні обмеження мали легітимну мету та були пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
74. Доводи касаційної скарги переважно зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що у силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.
75. Касаційна скарга не містить інших відомостей про обставини, які б свідчили про порушення апеляційним судом норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, а тому підстави для її скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.
76. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних помилок (див. зокрема, рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03,від 03 квітня 2008 року).
77. З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.
78. Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
79. Оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.
Щодо розподілу судових витрат
80. Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
81. Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ребелс»залишити без задоволення.
2. Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України постанова оформлена суддею Литвиненко І. В.

Суддя-доповідач В. В. Пророк

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров