Справа № 751/1384/26 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В. 	
Провадження № 33/4823/500/26 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді Мазура С.А.

за участі захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Похилька С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Похилька С.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Черніговавід 23квітня2026року,

встановив:
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з нього на користь держави 605,60 грн судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 22.01.2026 постановою серії ЕНА № 6547917 за ч. 2 ст. 126 КУпАП повторно протягом року 02.02.2026 о 10:47 год у м. Чернігові по просп. Перемоги, 83 керував транспортним засобом «Мersedes-BenzAtego», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 с. 126 КУпАП.
Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про порушення, допущені як судом, так і поліцейськими при оформленні матеріалів. Вказує, що суд безпідставно розглянув справу у відсутність сторони захисту,попри подану заяву про відкладення у зв`язку із хворобою захисника, підтвердження чого захисник не міг надати вчасно через стан здоров`я та прикладає до апеляційної скарги. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення хоча і є джерелом доказів, але він є фіксацією правопорушення і внесена до нього інформація має ґрунтуватися на первинних належних та достатніх доказах, тоді як до матеріалів приєднано фрагмент відеозапису, скоріш за все із мобільного телефону поліцейського, на який зафіксовано рух автомобіля, однак останній не містить ні часу, ні дати, ні обличчя особи, яка ним керує, що вважає не може бути належним доказом на підтвердження факту керування. В подальшому відеозапис здійснюється на нагрудну камеру поліцейського та фіксується процедура оформлення матеріалів. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачена імперативна вимога про те, що постанова має містити дані про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис і у разі відсутності такого, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення правопорушення. Окрім цього, зазначає що навіть за припущення зупинки водія, на відео не зафіксовано причину зупинки, що нівелює законність подальших дій поліцейських.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити,пояснивши, що в справі відсутній безперервний відеозапис, а тому не доведено факту керування транспортним засобом його підзахисним, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.
Протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 581192 встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, що є порушенням вимог п. 2.1 «а» ПДР тафакт вчинення правопорушення повторно протягом року.
Обставини, зазначені у протоколі узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудної камери поліцейських, на якому відображені обставини складення адміністративного матеріалу 02.02.2026 року за участю водія ОСОБА_1 , якому детально роз`яснено суть складеного протоколу, зазначено, що до нього додається відеозапис ізвідео реєстратора, сумніву в якому у суді не виникає, оскільки повністю узгоджується з подією правопорушення та записом із нагрудної камери поліцейських.
Жодних заперечень від водія не надходить, він погоджується та на запитання поліцейського щодо керування без наявності права на таке, відповідає, що керує «на свій страх та ризик». 
Суть розмови з поліцейськими вказує на обізнаність особи щодо правопорушення, яке ставиться йому у вину. За таких обставин, обсяг зафіксованого відео не впливає на правильність висновків суду щодо вчинення правопорушення ОСОБА_1 за обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі не вказано, які обставини, що істотно можуть вплинути на висновки по суті правопорушення, поліцейським не були зафіксовані під час використання відео фіксації, оскільки дата правопорушення та факт керування не заперечувався самим водієм.Таким чином, зазначені доводи не приймаються до уваги та є такими, що спростовані доказами, наявними у матеріалах справи, достатніми для прийняття рішення по суті правопорушення.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними у даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, факт скоєння вказаного адміністративного правопорушення підтверджується також довідкою ст.інспетора ВАП УПП в Чернігівській області Д.Літоша (а.с. 1), відповідно до даних якої, ОСОБА_1 на підставі постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.12.2022 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, але станом на 03.02.2026 своє право не поновив, тобто фактично на момент складення протоколу не має права керування транспортними засобами. 
Повторність вчинення правопорушення підтверджується постановою серії ЕНА № 3547917 від 22.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Апеляційний суд приходить переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні кваліфікуючі ознаки: як керування транспортним засобом, не маючи такого права, так і повторності,а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що суд І інстанції, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП таз урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення та особи, наклав адміністративне стягнення у межах санкції частини цієї статті.
Посилання апелянта на порушення судом права на захист через розгляд справи у відсутність сторони захисту, попри подану заяву про відкладення, апеляційний суд не знаходить слушними. Апеляційним судом враховується, що захисник не був позбавлений можливості в подальшому ознайомитися з матеріалами справи, подати апеляційну скаргу і надати докази на підтвердження своєї позиції апеляційному суду, тобто ефективний судовий захист було забезпечено в апеляційному провадженні. Відповідно до положень КУпАП апеляційний перегляд не обмежується виключно перевіркою формальної законності постанови суду першої інстанції. Апеляційний суд є судом, який повторно перевіряє обставини справи, оцінює докази, а також має повноваження самостійно встановлювати фактичні обставини, у тому числі шляхом безпосереднього дослідження наявних у справі доказів.
Апеляційним переглядом не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. 
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Похилька С.М.- залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП– без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. А. Мазур